Arima, de ce vrei să cânți la festivalul școlii?
Am o prietenă groaznică.
E foarte deprimată acum, așa că vreau să-i bag mințile-n cap.
Atunci am avut senzația
că s-ar putea schimba ceva.
Să mergem!
Bine.
Nagi!
E drăguță.
Arima!
Nu se poate!
Băiatul ăla!
E Kousei Arima!
Cu surioara lui Aiza?
Nu e rivalul fratelui ei mai mare?
Dar nu se retrăsese?
Elohim, Essaim, vă implor!
Ce înseamnă asta?
Cine știe?
Bun. Nici că puteam începe mai bine!
Nagi...
Nu se poate așa ceva!
În scurtul timp de când n-am văzut-o, a devenit incredibil de bună!
Nagi, dă-ți toată silința!
Înțepenisem cu totul, de la emoții, dar degetele mi se mișcă acum.
Aud ce interpretez eu, dar și ce interpretează Arima.
Toată munca aceea n-a fost în van.
Nu mă concentrez.
Încă aud sunetul pianului.
Îmi stă în cale.
Îmi stă în cale, așa că...
Dispari!
Acum... sunetul...
Sunetul... s-a schimbat?
Kousei...
Ce faci? Ce-i în capul tău?
Ar trebui să mă susții...
De ce arunci asupra mea toată presiunea asta?
Mincinosule! Escrocule! Idiotule!
Noi nu așa am exersat!
E alt ritm. Și senzația unei atmosfere apăsătoare... Totul e schimbat!
Ăsta e Kousei Arima, pianistul!
Tempoul începe să crească.
Cântă în registrul grav, dar începe să epuizeze melodia.
Ce te vei face, Nagi?
Îl lași pe Kousei să facă ce vrea cu tine?
Haide, rezolvă!
Să te văd!
Nagi!
Nu se dă bătută!
Incredibil!
Surioara lui Aiza se întrece cu el!
Oricât ar provoca-o, oricât ar târî-o după el, ea ține pasul.
Mereu a fost atât de bună?
APEL ÎN DESFĂȘURARE
Exact, Nagi. Tu ești vedeta acestei scene.
Nu ceda nicicum!
Exact, într-un vals...
melodia se schimbă în ultima parte.
Nu scapi! Ascultă cu atenție!
Reacționează simultan!
Agață-te de Kousei Arima!
Acum două luni, aș fi fost lăsată în urmă.
Toată munca aceea n-a fost în zadar.
Orele dedicate pianului încep să-și arate roadele acum.
Are o inimă de oțel!
E ca un robot, nu?
Un robot dintr-un superaliaj!
Te înșeli.
Kousei Arima nu e un robot dintr-un superaliaj.
Nu are inima de oțel.
În fond... când i-am atins mâna, era caldă.
Fiecare moment petrecut împreună a fost plin de nostalgie.
În registrul grav, e excepțional.
Îi cunoaște personalitatea, i-a înțeles obiceiurile, o provoacă,
o păcălește, dar o și susține.
Își face partenera să se concentreze.
Îi grăbește creșterea!
Cartofii-dulci copți pe care i-am mâncat împreună erau atât de buni!
Chiflele cu carne de porc, mâncate în drum spre casă, erau așa bune!
Fără nicio îndoială, interpretează perfect valsul ăsta.
Am început să cânt la pian pentru că voiam ca fratele meu să-mi acorde atenție.
Un motiv ascuns.
Frate,
în ultimele câteva săptămâni, am trăit viața la limită.
Am plâns, am vomitat,
nu am mâncat sau nu am dormit, ca să mă pot cufunda în muzică.
Și era atât de dureros să-mi privesc în ochi eul neputincios,
încât îmi venea să fug.
Ai simțit și tu la fel, nu-i așa, frate?
E important să cânți pentru altcineva.
Dar știi ceva? Nu asta vreau să văd!
Nu te pierde cu firea! Nu te zbate!
Mai repede! Fapte, nu vorbe! Nu te opri!
Nu e genul tău să te pierzi cu firea.
Urcă scările alea în salturi ușoare.
Exact ca pe vremuri, lasă-mă să te alerg!
Eroul meu!
Înțeleg. Exact cum Nagi s-a regăsit în tine,
așa și tu te-ai regăsit în Nagi, nu-i așa...
Kousei?
Spre deosebire de ceilalți, eu nu tânjesc să devin profesionistă
și nu sunt pregătită să mă dedic muzicii.
Dar sunt oameni care vor asculta. Sunt oameni pentru care vreau să cânt.
Sunt oameni pe care îi iubesc.
Așa că vreau să fiu aici. E greșit oare?
Nu-i un motiv bun ca să vreau să cânt, deocamdată?
Ce caut eu aici?
Ce fac aici, privind scena dintre spectatori?
Ar trebui să fiu acolo, nu?
Emi și Nagi... de ce felul în care cântați voi emoționează publicul?
Arima!
E aproape de sfârșit. Ce ciudat e!
Sunt epuizată, dar vreau să continui să cânt până mă prăbușesc.
Am cântat corect? Am reușit să interpretez sincer?
Hei, Arima...
De ce sunetele pe care le scoți tu sunt atât de colorate și de frumoase?
E atât de frumos, încât...
cred că am să plâng.
- Haide, mulțumește-le! - Sigur.
Toate lunile acelea de agonie,
de țipete, de suferințe și de zbateri...
Incredibil!
- Bravo! - Căsătorește-te cu mine!
- Aiza! - Nagi!
Vine un moment în care ești răsplătit pentru toate acelea.
Muzica poate, pur și simplu, să transcendă cuvintele.
Arima? Crezi că l-a impresionat?
Da. L-a impresionat, sunt sigur.
Dar tu, Arima?
Ai reușit să-i bagi mințile-n cap?
Da. Cred că da.
Într-un mod memorabil.
- Poftim?! - Nu-i corect!
Eu sunt Christine, fata care tânjește să urce pe scena Operei.
Ce vei face, Takeshi?
Chiar dacă s-a simțit confuză și a suferit,
complexată fiind de fratele mai mare, Nagi a urcat scările acelea.
Cât ai de gând să stai fără să faci nimic?
- Ești mulțumit? - Eu...
N-ai înțeles nimic azi, din interpretarea lui Nagi?
Ai de gând să stai cuminte aici?
S-a terminat!
Ați cântat extraordinar împreună!
Nagi!
A fost minunat!
Nu m-a mișcat deloc, bine?
Satsuki? Komugi?
Nu eu am fost minunată.
Chiar ești un mare sadic.
Hiroko!
Nu e distractivă muzica?
Poftim? La ce te referi?
Nu-i de-a dreptul emoționant să privești pe cineva cum crește?
Înțeleg.
De asta ai vrut să o iau sub aripa mea ocrotitoare.
Dră Seto!
Cum a fost?
Știți ceva? De când ați început să veniți pe la noi,
mă simt tot timpul atât de bine!
Hei, Arima!
Tu ești Bushi... Aiza...
Mă cheamă Takeshi!
Au!
Fir-ai să fii! Nu pune tu stăpânire pe surioara mea!
Surioară?
Dă-mi voie să ți-l prezint! El e fratele meu mai mare.
Dar numele tău de familie e „Aizato”...
Te rog!
M-am prezentat cum se cuvenea, mai știi?
„Sunt Nagi Aiza!”
Am spus-o bine, nu?
Așa e.
Înțeleg. Deci nu am auzit eu bine.
Mă bucur că ești atât de zăpăcit.
Lasă asta! De ce dracu' ai cântat tu împreună cu Nagi?!
Ei bine, am rugat-o pe Nagi să mă ajute...
Să nu te mai aud cu „Nagi”!
Vrei să spui „surioara lui Takeshi”!
Nu îndrăzni să te uiți la ea ca la o femeie!
Sunt un om mort...
Termină odată, frate!
Ce-i asta? Îi iei apărarea lui Arima?
De fapt, cum ai ajuns tu să-l cunoști pe Arima?
Are grijă de mine aici.
Mă învață tot felul de lucruri.
Tot felul de...
Îmi oferă experiențe de neuitat!
Experiențe?!
- La naiba! - Frate?!
Decembrie.
Va începe Concursul de Pian al Japoniei de Est.
Acolo o să te fac praf, ai înțeles?!
Arima!
Frate...
Să te văd! O voi face!
Să facă așa ceva în fața mea...
Cum aș putea să nu ripostez?!
Frate... Luna decembrie o să ne dea bătaie de cap.
Zece la sută... chiar și 0,01%... am reușit să-l impresionez?
Muzica mea i-a transmis ceva?
Te-ai descurcat bine.
Mulțumesc... foarte... mult!
FESTIVALUL ȘCOLII KUROMI
Hei! Aiza!
Da?
Miike?
Ce naiba?
Nu mi-a adresat niciodată niciun cuvânt.
Ce naiba se petrece aici?
Aiza... de ce ai cântat împreună cu Kousei... Arima?
Îl cunoști pe Kousei Arima?!
Kousei Arima?!
Nu cuteza să-i rostești numele cu dispreț! O să-ți smulg părul, pitic idiot!
Ce fel de relație ai cu el? Spune-mi!
Ai datele lui de contact? Îi știi adresa de e-mail?!
Normal că o știu! Ieri, am mâncat taiyaki împreună.
A fost delicioasă!
ARIMA
Îi știi adresa de e-mail, taiyaki a fost delicioasă...
Nu-i corect!
Faptul că-l cunoști pe Arima... e atât de nedrept!
Ce-a fost asta?
Strălucești, micuță stea
Dar ce ești nu pot afla
SPITALUL UNIVERSITAR TOTSUHARA
Iar am greșit!
Strălucești, micuță stea
Dar ce ești nu pot afla
Stai deasupra norilor
Diamant strălucitor
Strălucești, micuță...
Salut!
- El e iubitul tău? - Iubitul?
Nu, nici vorbă!
Se poate spune că e un măgar.
- E un măgar! - Măgar!
Cum adică sunt măgar?!
Păi, asta ești!
Să obligi o violonistă care nu poate cânta la vioară să asculte asta...
Din cauza ta, acum îmi lipsește.
Nu mă pot sinucide odată cu tine.
Ce nemilos ești!
Ei bine, când am fost la cumpărături, eu ți-am cărat pungile.
Tu mereu preiei inițiativa. Îmi spui despre un lucru abia după ce se întâmplă.
Mergi în fața mea,
iar eu sunt mereu în urma ta.
Ce îmi amintesc mereu...
e cum te privesc din spate.
În ritmul ăsta, n-ar fi dublă sinucidere. Eu doar te-aș urma pe tine.
Așa că, te rog, mai dă-mi o șansă.
Te rog, dă-mi din nou șansa de a sta alături de tine!
Te rog, mai cântă o dată cu mine!
Dar eu...
Nu ești prințesă.
Ești fiica unui patron de cofetărie și adori canelé.
Nu ești nici eroina vreunui roman.
În niciun caz n-o să cânt vreodată Ravel.
Așa că hai să mai cântăm o dată împreună!
În plus, tu însăți ai spus-o.
„Crezi că vei putea să uiți?”
Într-adevăr, ești nemilos.
Credeam că știi deja. Doar sunt un măgar!
Aerul e rece și cât se poate de uscat.
Cearșafurile spălate dau o anume gingășie locului în care mă aflu.
Ce băiat nemilos!
Să-mi spună să mai visez o dată...
Credeam că sunt mulțumită, fiindcă visul meu se împlinise.
Îmi spusesem că e de ajuns.
Totuși, ai venit tu, să-mi uzi iar inima veștejită.
Hei!
O faci să plângă!
Ce măgar rău!
- Nu-i așa. - Dușman al femeilor!
- Nu asta fac! - Cum îndrăznești, măgarule?
Băieții n-ar trebui să supere fetele!
Sunt lacomă, așa că...
O să visez din nou...
că valsez cu tine într-o bună zi...
S-ar putea s-o fac.
EPISODUL 18 DOUĂ INIMI ÎMPREUNĂ
EPISODUL 19 CU BINE, EROULE!
Subtitrarea: Clara Petrișor