31 - CONCERTUL DE GALĂ
Ce?
Am terminat.
Du-te acolo, dle profesor!
Fii sincer, te rog...
Nu fi condescendent!
CONDESCENDENT? CE?
Fă distincția dintre fortissimo și pianissimo!
Și bate măsura.
Încrunți sprâncenele. Postura e jalnică.
Nu scrâșni din dinți de parcă ai suferi!
Mâna stângă rămâne în urmă.
Am mâini mici și nu pot da pagina imediat!
Cântă cu încheieturile.
Cântă prima măsură cu degetul mic,
apoi schimbă-l cu încheietura
și mișcă-te așa.
Poți schimba felul în care apeși pedala la măsura 333?
Asta nu mă ajută să câștig.
Partitura e impecabilă!
Cu alte cuvinte, e Dumnezeu! Toți suntem robii Lui!
A fost așa mereu?
S-a schimbat?
Dacă nu urmăresc partitura,
sunt o egoistă care nu vrea victoria.
Cântă sincer,
dă interpretarea vieții tale, cu tot ce ai mai bun.
Partitura nu e Dumnezeu și nu e nici impecabilă.
E doar ceva emoționant, creat de alți oameni.
De aceea se agață de tine, ca niște lanțuri.
Ce clișeu!
Arunci cu vorbe naive în vânt. Normal că ai căzut pe Pământ!
Am timp înainte de lecție.
Nu ți-am mai auzit vocea de mult.
Așa e...
Ar trebui să-i cumpăr dulciuri.
Acele canéle care-ți plac.
Nu sunt pregătit pentru asta.
Mereu apari pe neașteptate.
Cine ești?
Amnezie? Fiindcă te-ai lovit la cap?
Îmi pare rău, dar fiindcă nu ne-am văzut recent
și nu vii în vizită, e ușor să te uit.
- Era doar... - Unde e Watari?
Îl aștept pe Watari.
Watari e...
încă la școală.
Era în sala de clasă...
Sunt blândă ca un înger.
Chiar dacă ești rece,
îți dau șansa să te revanșezi.
Tu vei fi înlocuitorul lui.
Ești bun și tu.
Și ai o geantă spațioasă.
Ce drăguț!
Asta e a mea!
Nu te agăța de hainele mele!
Am o lecție.
Adorabil! E noul pluș de toamnă!
Ce hârtie adorabilă!
Ce au e-mailurile?
- S-a pierdut! - De ce ești atât de fericită?
Atenție, un copil pierdut...
Miyuki!
Mamă!
Tu!
Nu poți ignora persoanele care au nevoie de ajutor!
Mincinoaso!
Mama ei plângea, nu?
Da. Probabil era îngrijorată.
N-ar trebui să-ți faci părinții să plângă.
Fetița aceea m-a strâns tare de mână. Ce adorabil!
Îmi spunea: „Nu-mi da drumul!”
Sigur se temea să nu rămână singură, în urmă.
Poftim!
Băutura ta.
Ai ținut-o până acum.
La naiba!
Uniformă. Deci azi ai fost la școală.
Se pare că-mi făceam griji degeaba.
Unde ți-e ghiozdanul?
Să mergem după el!
SETO
A întârziat!
Nu te supăra pe pian! Kousei nu vine.
Ce?!
- Mi-a trimis mesaj. - Trebuia să-mi spuneți!
Și nu vă deranjează comportamentul lui iresponsabil?
Mereu vorbești urât despre Kousei. De ce?
Nu! Nu vreau să vă pierd...
Nu știu ce vrei să faci...
dar, dacă îl pui pe Kousei în pericol,
te omor cu mâna mea.
Văd că Arima Kousei e iubit.
E fiul meu.
Atunci...
de ce ați fost de acord să fiu eleva dv.?
Ca să-l ajut pe Kousei...
Să nu mai sufere.
Și puteți avea încredere în dușman?
Dușman? Tu ești dușmanul?
Nu ești un muzician care merge pe același drum?
Uite ce frumos ai desenat!
Arată-i și lui Nagi!
Poftim!
A suferit destul.
Vreau ca Kousei să fie un pianist fericit.
Ce întuneric! E înfricoșător!
Avem probleme dacă ți-ai lăsat geanta la școală.
SHIHO / RYOTA
Unde ți-e geanta?
Poate e aici? Nu, poate că e acolo...
M-ai mințit, nu-i așa?
Nu mi-am lăsat geanta la școală.
De fapt...
nu aveai geanta cu tine după-amiază.
Ai fost la școală azi, nu?
M-au lăsat să plec doar azi. Îmi pare rău.
Am vrut să vin aici...
fiindcă începusem să uit locul ăsta.
Mie îmi pare rău.
Trebuia să fii cu Watari, nu cu mine.
Era singura ta zi în afara spitalului.
Tu o vei uita?
Pe fata care explora curtea școlii.
Pe fata care a salvat un copil pierdut.
Pe fata care a fugit din spital, așteptând.
Vei uita?
Ca să pot trăi în inimile lor.
Oamenii de aici nu ne vor uita.
Eu nu voi uita.
Nu voi uita.
Nici dacă mor, nu voi uita.
Mă bucur că sunt cu tine.
Ești bine?
Sunt puțin epuizată.
Nu e bine să mergem amândoi pe bicicleta școlii.
Vom avea probleme dacă suntem prinși.
Îmi pare rău pentru lecție.
Nu-i nimic. Hiroko mă va ierta.
Nu a fost o zi obișnuită.
Am avut o zi minunată. Îmi doresc ca timpul să stea pe loc.
Mulțumesc.
După cumpărături și explorarea școlii seara,
un băiat mă duce acasă.
Privește cum strălucesc stelele!
Oare cuvintele noastre sunt calde fiindcă e frig afară?
Te aduc mai aproape de mine.
Vreau să-l înlocuiesc pe Watari, să fim așa pentru totdeauna.
Nu am putut să o întreb de ce plânge.
Prea încet. Strici tempoul, fiindcă rămâi în urmă.
FURIE
Asta fac. Cânt cât pot de repede. Nu pot să cânt mai repede!
Uite cum se face! Așa.
Robotule!
Nu cânta ca și când ar fi simplu!
- Ești atentă? - Da!
Urăsc incompetenții.
Să trecem peste asta.
Dar îl urăsc pe Kousei Arima și mai mult.
Nagi! Am auzit că ai respins-o pe Kamiyama!
A câta e?
PLAN: ASASINAT
Nu suport ochelariștii.
Te-ai hotărât ce faci pentru festivalul școlii?
Nu încă.
Festivalul e în noiembrie. Trebuie să începem pregătirile.
Putem invita oaspeți din afara școlii, absolvenți?
Am auzit că Miike aduce pe cineva cunoscut.
Nu am timp pentru asta.
Cum să-l fac pe Kousei Arima să mă creadă?
Ce schiță oribilă!
E groaznică.
Dar școala noastră e cunoscută
pentru interpretările elevilor săi de top.
În mod normal, te-ai fi supărat.
Elevi de top...
Exact. Sunt îngerul de la liceul Kurumi.
Totuși...
- Tengu? - Tengu?
SETO
De ce strigă la mine?
Îți alunecă degetele pe clape.
Asta nu înseamnă forte.
A fugit!
Du-te după ea!
E treaba ta, Kousei.
Ce să fac?
Mâinile mele sunt prea mici.
Exact cum mi-a spus Hiroko.
Îmi pare rău... N-am mai dat lecții nimănui...
Poftim, să facem pace.
Crezi că vreau un cartof-dulce?
E gustos. Ți se topește în gură. E Beni-azuma.
Delicios!
M-am vândut pentru un cartof-dulce?
Vii aici deseori?
Cântam aici mereu, acum multă vreme.
Cu eroul meu.
Haide, Nagi! O să te las în urmă!
Așteaptă!
El a început primul să cânte la pian.
I-am urmat pașii.
Îl placi.
Dar e obsedat de altcineva, nu de mine.
Și din cauza asta, e pierdut și confuz.
E într-un labirint întunecat, în inima lui.
De aceea vreau să mă observe. De aceea mă aflu aici.
Vreau să cânt.
De ce îi spun asta?
Îl urăsc cel mai mult pe lumea asta.
Ăsta da, motiv ascuns, nu?
Majoritatea șanselor sunt...
Îmi doresc pe cineva care să alunge aceste sentimente.
Mă simt vinovată, deoarece cânt la pian...
Foarfece, hârtie, piatră!
A-N-A-N-A-S!
Să mergem!
Foarfece, hârtie, piatră!
Ție nu-ți place nimeni, Arima?
Nu, nimeni.
Minți. Ți se citește asta pe față.
Ce fel de persoană e?
Nu e adevărat.
Fiindcă e...
o fată căreia-i place prietenul meu.
Și e un motiv suficient să renunți la ea?
G-L-I-C-O.
Prietenie, în locul iubirii?
E un clișeu.
Da, ai dreptate.
Dar e mai bine așa.
C-I-O-C-O-L-A-T-Ă.
Ce fel de persoană e?
Fata asta...
E ca un montagnes russes.
Plânge, râde.
M-a vrăjit total.
Doar prin prezența ei
mi-a transformat lumea monotonă într-o lume colorată.
E uimitoare,
o persoană puternică.
Tu! Ai uitat de canéle?
Ești nemilos! Mi-ai promis!
Nu mai aveau!
JELEU
Ți-am adus ceva dulce.
Watari!
Da, Arima a rămas în urmă.
Am auzit că e profesorul de pian al unei începătoare.
Ce?
Fă-mi cunoștință cu ea!
De unde știi, Kashiwagi?
Chiar dacă ți-aș spune, nu ești expert în subtilitățile fetelor.
- Ce ai spus? - Îmi pare rău!
Îți bați joc de mine?
Hiroko m-a forțat! Eu nu vreau!
Urme de buze!
Te-ai apucat de perversiuni!
Ce fel de lecții îi oferi?
Nu-i cinstit, Kousei!
Crezi că ai timp să-i înveți pe alți oameni?
Ți-am spus că Hiroko...
Astea sunt scuze! Nu îți permiți să pierzi timpul așa!
Dacă ai timp pentru asta, exersează mai mult!
Îmi dau silința să o învăț.
Și, când ajung acasă, exersez.
- Nu e suficient! - Hei...
Pierzi timpul cu lecțiile altora!
Alții exersează mai mult! Nu te simți amenințat, nu?
Dar exersez suficient!
Atunci, mai exersează! Nu există suficient!
Concursurile încep în decembrie.
Crezi că mai ai timp?
Înainte să realizezi...
Gata, cred că am exagerat puțin.
Îmi pare rău.
Încrederea ta va scădea, Kousei Arima!
Ești fericită azi?
De ce?
Notele tale țopăie.
Dar notele nu țopăie.
Nu literalmente.
Dar da...
Trebuie să spun că țopăie.
E o fată care-l place pe prietenul meu.
Un pămpălău ca el nu va face nimic.
E imposibil.
Puțin...
Ne asemănăm puțin.
Nu putem fi cu persoana iubită, oricât am încerca...
Ne holbăm la ei, cu ochii plini de mirare.
Încerc să-l distrug pe Kousei Arima.
Un sacrificiu nobil.
Am ajuns!
O dragoste altruistă.
AIZA
Ești acasă.
Ai ajuns devreme, Nagi.
Sunt fantoma. Fantoma de la operă.
Sunt acasă, frate!
Bună!
Ce mi-ai adus?
Am uitat. Scuze.
Ți-ai făcut griji pentru mine? M-am purtat destul de ciudat.
Ea nu-i așa.
Râde din orice,
strigă la tine din cauza unor nimicuri,
începe să plângă din nimic, devine sensibilă.
Renunță la ceva.
Cineva drag mie era la fel.
Nu e ea. Nu e ea deloc.
Nu e adevărat.
„Chiar ești o persoană ciudată...
Vii la spital să mă vizitezi,
și de data asta nu ai spus nimic.”
ICHIGO DOUMEI - MASAHIRO MITA
„Vrei să ne sinucidem?”
EPISODUL 16 DOUĂ PICĂTURI
EPISODUL 17 AMURG
Subtitrarea: Georgiana Stănculescu