Am pierdut!
Să câștig campionatul național,
să iau al treilea trofeu consecutiv,
toți să fie uimiți de Watari,
apoi să mă mut în Marea Britanie.
Să mă întâlnesc cu modele,
să fiu cel mai mare golgheter,
și să câștig Balonul de Aur de zece ori la rând.
Toate planurile mele
au fost date peste cap.
Am ratat șansa de a deveni un star.
Și superstarurile trebuie să înfrunte obstacole.
E mai dramatic așa.
Și Messi a pățit la fel.
Atunci, e perfect pentru tine.
O să-ți dau ție rolul principal, Kousei.
Nu sunt ca tine, Watari.
Fii sigur că nu!
Eu sunt eu, tu ești tu.
Eu nu pot trezi instinctele materne ale lui Tsubaki
și nu pot cânta la pian.
Tot nu auzi?
Mă tem.
Nu pot să-mi scot teama din cap.
Mă tem. Mă tem.
Mă tem...
că nu voi mai putea să aud notele.
Și superstarurile trebuie să înfrunte obstacole.
Adevăratul test sunt greutățile.
Știi de ce?
Fiindcă stelele strălucesc noaptea.
Chopin, Studiu, Op. 25, Nr. 5...
- Așa trebuie să sune? - E atât de rapid și de brutal!
Ca atunci când a acompaniat-o pe Kao,
notele răsună violent.
Și din ce în ce mai rapid.
Iar începe.
Nu aud...
sunetul pianului.
Sunetul.
Sunt înghițit de adâncul mării.
Nu încă! Concentrează-te!
Fii atent doar la pian!
Ca data trecută...
Controlează notele cu corpul!
Asta e pedeapsa ta...
Kousei.
Eu și visul meu...
Pedeapsa ta fiindcă l-ai respins.
Ai înțeles?
E groaznic.
Arima, nu-mi spune că nu auzi!
Îmi zgârie urechile!
Arima.
Interpretai începutul perfect, nu cântai fals nici o notă!
Chiar nu auzi?
Nu auzi ceea ce cânți?
Fiindcă...
astea sunt sunetele cuiva în agonie.
Chiar dacă nu aud notele, îmi dau seama.
Celulele mele urlă.
Ăsta nu e Chopin!
Asta e pedeapsa ta.
Te înșeli!
Notele te-au abandonat.
Te înșeli!
Am lucrat din greu pentru tine, mamă!
Tu ești pianul.
Indiferent cât de tare îl lovești, nu-ți va răspunde.
Motivul singurătății...
Ești singur fiindcă...
Vreau să mori!
Asta e pedeapsa ta.
Mai bine mă opresc.
Ritmul a încetinit.
Vrea să se oprească?
Până la urmă, sunt același.
Poate m-am străduit prea tare în interpretarea asta?
Credeam că, dacă mă înscriu la concurs, ceva se va schimba.
Dar sunt același.
Nimic nu s-a schimbat.
Nu.
Nu te opri!
Ce face?
Se va opri.
Arima...
Vrea să se dea bătut.
Nu te opri! Continuă!
Nu te poți opri!
Privește!
Numărul tău.
Köchel, numărul 265.
„Strălucește, mică stea”, de Mozart.
Stelele vor străluci deasupra ta!
Haide! Glumești!
Ăsta nu e Arima pe care-l cunosc!
Perfecțiune absolută, corectitudine inegalabilă.
A rămas doar o umbră
din acel Kousei Arima pe care-l admiram.
Ce ai făcut cu ultimii doi ani?
Nu te mai juca cu mine!
Chiar...
s-a oprit din cântat.
Deci geniul s-a întors pe pământ?
Ce înseamnă?
E descalificat. Nu va fi evaluat.
S-a terminat.
Oricare ar fi motivul, dacă oprești recitalul,
concursul s-a terminat pentru tine.
S-a terminat?
Iar începem.
Suntem la fel. Ne asemănăm.
În acea zi, când ai încetat să cânți,
concursul s-a terminat pentru tine.
Pentru ce ai cântat?
Ești atât de necruțătoare.
Tot ce văd îmi amintește de tine.
Chiar ești necruțătoare.
Nici măcar din sufletul meu...
nu mă lași să renunț.
În acea zi, oare...
pentru ce ai cântat?
Din nou!
Cântă din nou?
Nu are rost.
Cântă, dar tempoul e inegal.
Imaginația e totul.
Cum vrei să cânți bucata asta?
Pentru cine o cânți?
În acea zi...
Pentru ce... Pentru cine cântai?
Amicule A.
Pe tine te vreau.
Nu aud sunetul pianului.
Tu mă vei acompania.
Exact.
Voi cânta pentru tine.
Melodia se schimbă iar.
Începutul a fost robotic, ca un calculator,
a urmărit partitura întocmai.
Apoi, a fost de parcă un copil plângăcios lovea clapele.
S-a transformat de trei ori.
Ce s-a întâmplat cu el? Transformarea asta e uimitoare.
De parcă au fost trei pianiști diferiți.
Nu numai că stilul s-a schimbat, sunetul s-a schimbat.
Notele...
Încep să sclipească.
M-am oprit din cântat la mijloc.
Voi fi descalificat.
La fel ca un tiran cunoscut.
Stelele vor străluci deasupra ta.
Cântă cu sinceritate, dă tot ce poți!
Cum vrei să îl interpretezi pe Chopin?
În fond, nu suntem Chopin.
Tu ești tu, orice ar fi.
Conversațiile noastre...
mă învăluie ca o ploaie de stele.
Cerul pe care-l priveam singur părea că vrea să mă înghită.
Cerul privit cu Watari părea capricios.
Cerul înstelat privit cu Tsubaki
era atât de strălucitor, încât părea instabil.
Cerul înstelat privit cu tine...
cum va fi?
Miroase a cretă.
O fereastră întredeschisă.
Sunetul uralelor din depărtare.
Umbrele petalelor de flori de cireș.
O respirație plăpândă.
Decorul se schimbă.
Asta e imaginația lui Arima.
Toți sunt vrăjiți de lumea lui Arima.
Poate că nu suntem mulțumiți de prestația noastră,
dar vom cânta.
Atâta timp cât avem șansa să cântăm și publicul ne ascultă.
Voi da tot ce pot.
Priviți! Ăsta sunt eu!
Să cânte!
Pentru ca oamenii care mă aud să nu mă uite niciodată.
Ca să pot trăi în inimile lor.
O singură persoană contează pentru mine.
Doar tu contezi.
Îți mulțumesc.
Acela e adevăratul Arima?
Mă întreb de ce...
lacrimile nu mai contenesc să curgă.
Cred că îmbătrânesc.
Interpretarea e atât de emoționantă, încât mă cuprinde tristețea.
Întoarce-te!
Arima!
Aud cum respiră plăpând când doarme.
Ca o pisică.
O petală care a ajuns în viața mea.
Cea mai proastă primă impresie. Fata care-l place pe prietenul meu.
Oare mă va asculta?
Sper să mă asculte.
În sfârșit, s-a întors.
Ești în inima mea acum.
Ești aici.
Ești aici...
Kousei Arima!
E așa cum a spus fata aceea.
Muzica e eliberare.
Ești liber.
Da... e timpul să aplaudăm.
Ce-a fost asta?
A fost bine sau rău?
Oricine ar fi surprins.
Cum să evaluăm așa ceva?
Rezonează?
Încă se dezvoltă? E un fel de premoniție?
Nu văd nicio urmă de regret pe fața lui.
Niciun răspuns.
Sigur că nu.
O singură persoană contează pentru mine.
Mă va asculta?
Sper că m-a ascultat.
EPISODUL 10 LUMEA NOASTRĂ
EPISODUL 11 LUMINA VIEȚII
A fost o insultă! Jignitor!
A fost total nepregătit!
Domnule!
Sunt de aceeași părere, a fost groaznic.
Mă întreb dacă a studiat partitura.
Totuși, notele lui...
M-am simțit ca în aprilie.
Arima...
e un băiat misterios, nu?
Marioneta și-a rupt sforile și a început să meargă singură.
Totuși...
pare să fie copleșit de noile sentimente.
Oare ce a pățit?
Geniul Arima?
N-a fost rău!
Domnul Mediocru!
Subtitrarea: Georgiana Stănculescu