OSAKA 1938 M.
(japoniškai) Ką bedaryčiau, visada tas pats.
Jie visada mane užpuola.
Ei, nebūk verksnys!
Tai gėdinga.
Bet tiesiog pasipila ašaros.
Kitą kartą verks jie.
Visada taip sakai, bet mes niekad nelaimim.
Nes tu visada pasiduodi!
Sakiau tau, šitaip…
(korėjietiškai) Noa!
Iki! Šiandien pas mus šventė.
Nepamiršk atnešti man savo tetos ryžinių pyragėlių!
Tėti!
Traukis! Nuo tavęs trenkia česnaku.
Noa, aukščiau nosį.
Šiandien bus ne tik tavo mažojo broliuko šventė.
Turi suprasti,
ne per seniausiai daugybė mūsų kūdikių mirdavo, nesulaukę pirmojo gimtadienio.
Ši šventė skirta mums visiems.
Nežinau.
Atrodo, kad visada svarbiausias jis.
Noa,
dabar tu - vyresnysis brolis.
Tavo brolis dažnai tavimi kliausis.
Tu tikrai prisieki, kad ir aš švenčiau pirmąjį gimtadienį?
Kaip galėčiau meluoti dėl tokio dalyko?
Tada mes sunkiau vertėmės,
bet tau nieko netrūko.
Turėtum už tai padėkoti motinai.
Tu visiškai įsitikinęs, kad išsirinkau raudoną siūlą?
Neįsivaizduoji, kaip mes apsidžiaugėme.
Bet manęs juk nelaukia įdomi ateitis, ar ne?
Kodėl negalėjau išsirinkti lanko su strėle?
Noa,
patikėk, neverta niekinti ilgo gyvenimo.
Modzasu verčiau jau išsirinktų monetas.
Jo pilvas tarytum kiauras, todėl jis turi būti turtingas.
Tėti, kodėl juokiesi? Kalbu rimtai.
Tikrai turėtum dėl to pasimelsti.
Ačiū, kad atėjote atšvęsti pirmojo mūsų sūnaus gimtadienio.
Kaip matote, jam nieko netrūksta.
Viešpats mus išties apdovanojo.
Ši doljabi tradicija
susieja mus ne tik su visais jumis, bet ir su tais, kurie buvo prieš tai…
Gana kalbėti.
Pataupyk žodžius pamokslams.
Mano brolis nekantrauja pamatyti mano sūnaus likimą.
Kaip galėčiau jam to neleisti?
Metas Modzasu išsirinkti savo likimą.
Gal galiu aš jam išrinkti?
Modzasu, rinkimės!
PAGAL LI MINDŽIN KNYGĄ
Taigi,
ji artėja.
Pabaiga.
Aš pasiruoščiau.
Ar jai… labai skauda?
Ji mums nesako.
Taip.
Beprotiškai skauda.
Galim suleisti jai morfino.
Bet turiu jus informuoti,
kad gavusi dozę, kuri numalšintų jos skausmą,
ji liks su mumis kūnu,
bet jos dvasia bus praktiškai išėjusi.
Ne. Nenoriu, kad ji būtų tokia.
Bet, Ecuko, kas geriausia Hanai…
Nesikišk!
Lėčiau!
Sumindysit vienas kitą,
o mes turėsim rinkti kūnus nuo žemės.
Dabar čia per daug žmonių.
Mama!
Kas yra? Tave užgavo?
Laukiau beveik valandą.
Kodėl jis neatėjo?
Kaip suprasti?
Tėvas nepaėmė tavęs po pamokų?
Mama, žiūrėk.
Kažkas nutiko.
Atsiprašau. Atleiskite.
Patikrinote ten?
Jie sako, kad jis - išdavikas.
Ponia Bek!
Kur mano vyras?
Jis buvo suimtas.
Suimtas?
Kodėl?
Jie nesako.
Pasakė tik, kad nusikaltimas - labai rimtas.
Kur jis dabar?
Jį tardo vietinėje nuovadoje.
Turbūt jį su kažkuo supainiojo.
Turiu tuoj pat eiti pas jį.
Vaike, paklausyk.
Tie vyrai atėjo čia ieškoti Isako.
Žinai, ką tai reiškia?
Reiškia, kad kažkas apie jį pranešė.
Privalai būti atsargi
ir turi melstis.
Noa,
eik, surask dėdę. Atvesk jį į nuovadą.
Ar gali?
Dabar eik.
„NIKO NIKO“ OSAKA, JAPONIJA
Noa, ką čia veiki?
- Turi ateiti! Tėtį suėmė. - Suėmė?
- Jį suėmė? - Jį nuvedė į nuovadą.
Mama dabar ten.
Turiu pranešti bosui.
Palauk čia.
Turime valandą.
Ištraukime tavo tėvą.
Aš nieko nesuprantu.
Kaip taip gali būti?
Tu sudarei sandorį.
Kodėl jie turėtų tave atleisti?
Paskutinę minutę ji persigalvojo.
Bet kodėl?
Nes aš jai taip patariau.
Kodėl taip padarei?
Norėjau.
Negaliu to suprasti, bet gana.
Grįžk į Ameriką, supranti?
Negaliu grįžti.
Netekau vizos.
Ką tada darysime?
Amerika - ne atsakymas. Tai fantazija.
Apie ką tu kalbi?
Tėti, dabar niekas manęs nesamdys.
Vienintelis, kuris su manimi dirbs -
Jošis-san.
Anądien jis atėjo su manim pasimatyti.
Jis girdėjo, kas nutiko.
Man nerūpi, ką jis siūlo.
Tu su juo neturėsi nieko bendro!
Jis nori atidaryti pačinko salonus…
Pačinko? Tu?
Jūs su močiute visada sakote, kad čia nėra ko gėdytis…
Man - taip, bet mano sūnui?
Žinau, ką tau pripaistė Jošis.
Jis sakė, kad viskas teisėta,
ar ne?
Žinai, iš kur aš žinau?
Nes jo senelis kartą tą patį sakė man.
Kaip ir tu, norėjau per daug ir per greitai.
Bet tavo motinos ir močiutės dėka, išvengiau tos lemties.
Jei ne jos, kas žino, kas būtų nutikę.
Tai nutiko labai seniai.
Mamoru Jošis neturi nieko bendro…
Jų tas pats kraujas!
Senelio kraujas teka anūko gyslomis.
Absurdas.
Aš to neleisiu!
Net dėl visų pasaulio turtų…
Kalbi taip, lyg būtų nesvarbu. Nei pinigai, nei sėkmė.
Noriu pasakyti ne tai.
Suprantu,
bet tavo svajonės-
man jų tiesiog negana.
Noa, ką jie sako?
Tėtį apklausia ypatinga policija ar panašiai.
Jis sako, kad tėtis silpnas, todėl kalėjime mirs.
Kas vyksta?
Dėdė pateko į bėdą.
Jis sako, kad tėtis galės grįžti namo, jei yra nekaltas,
bet jei jis kaltas…
Dabar jis pasakė, kad gana.
Laukia kiti žmonės.
Nueisiu pas savo bosą ir jam paaiškinsiu.
Jis įnirš sužinojęs, kaip su manimi elgėsi.
Tada jis mums padės?
Isakas šįvakar galės grįžti namo?
Mano brolis kalėjimo kameroje nenakvos nė vienos nakties.
Tik ne Isakas.
Niekada.
Kas čia per veidas?
Ką aš ką tik pasakiau?
Tu parvesi tėtį namo.
Žinoma. Tuoj pat jį parvesiu.
Atsiprašau, ponia.
Minutėlę.
Ko norit?
Ir jūsų vyrą išsivedė?
Mano svainį.
Prieš tris mėnesius.
Tris mėnesius?
Ir nuo to laiko jo nematėte?
Ne.
Kada suėmė jūsų vyrą?
Šįryt.
Bet įvyko siaubinga klaida.
Jis tik pastorius. Jis nesusijęs su politika.
Jūs - pastoriaus Bek žmona.
Iš kur…
pažįstate mano vyrą?
Ne čia.
Noa, einam.
Ar tikrai visur pilna šnipų?
Ypač dabar, kai jie vėl ruošiasi karui.
Argi ne visada kažkur vyksta karas?
Kaip tai susiję su mumis čia?
Ar ne mes visada nukenčiam labiausiai?
Jūsų vyras mus to išmokė.
Taigi, gerai pažinojot mano vyrą?
Mano svainis jį gerai pažinojo.
Iš pradžių jis jūsų vyru nepasitikėjo,
kaip ir kiti čionykščiai fabrikų darbuotojai.
Bet pastorius pelnė jų pasitikėjimą, net meilę.
Jis mokė vyrus, kad vienas lauke ne karys.
Mes nebuvome pratę girdėti tokių galingų žodžių.
Jis privertė mus didžiuotis.
Mano vyras visa tai padarė?
Taip.
Ir nors mūsų pilvai gurgė iš bado,
maitinomės jo viltimi.
Bet ką dabar darysime?
Kiek tau metų?
Septyneri.
Berniukas turi turėti tėvą.
Eime.
Turime papasakoti Hasegava-san, kas nutiko.
- Kas jis? - Net Hasegava nepažįstat?
Pasirodo, aš nieko nežinau.
Tada metas jums susipažinti.
Mama!
Už ką jį suėmė?
Deja, bet nežinau.
Policija nepasakė, dėl ko.
Paprastai jie praneša žmogui, dėl ko jis suimamas.
Žinojau, kad suprasite, Šimamura-san.
Visa tai - absurdas.
Prilyginti mano brolį tiems nepatriotiškiems asmenims…
Ką pasakei? Nepatriotiškiems?
Taip, tai tikra nesąmonė, tiesa?
Mano brolis niekad nesiveltų į tokius dalykus.
Neminėjai, kad nusikaltimas - politinis.
Bet mano brolis nekaltas…
- Policijai taip neatrodo. - Prisiekiu…
Tu - jo šeimos narys. Žinoma, kad taip sakysi.
Pastatei mane į sunkią padėtį.
Kiti darbuotojai tave gerbia.
Bet sakoma, kad kraujas tirštesnis už vandenį.
Kraujas, tekantis tavo brolio gyslomis, teka ir tavosiomis.
Prašau, man reikia šio darbo. Aš išlaikau šeimą.
Atsiprašau, bet turėsiu tave atleisti.
Sakyk…
Reikia, kad kai ką dėl manęs padarytum.
Bet ką.
Kai manęs nebebus,
pasirūpink ja už mane. Mano motina.
Hana.
Tu bijai?
Bijau.
Niekad nemaniau, kad baigsis šitaip.
Čia,
šioje sumautoje palatoje.
Bet Havajuose.
Tai būtų buvusi didinga mirtis.
Mano pėdos panirtų į šiltą smėlį.
Mane suptų bangų šniokštimas.
Bet, turbūt, galas visur toks pat.
Mirtis yra mirtis.
Aš pabėgau, Solomonai. Aš viską iššvaisčiau.
Nenoriu, kad ir tau taip nutiktų.
Atsiprašau.
Dėl ko atsiprašinėji?
Palikau tave. Atleisk.
Atleisk, kad nepradėjau anksčiau tavęs ieškoti.
Visada žaidžiau pagal jų taisykles.
Dariau viską, ko iš manęs prašė.
O jie paliko tave kvailio vietoje, tiesa?
Taip.
Paliko mane kvailio vietoje.
Solomonai,
metas nustoti savęs gailėti.
Gana.
Prieš nieką nesustok, pasiimk viską.
Negailėk jų.
Nes ar jie mūsų kada nors pagailėjo?
Tegul užsikruša.
Padaryk tai dėl manęs.
Mūsų pastorius buvo suimtas.
Hasegava su dukra slapstosi nuo tada, kai prasidėjo suėmimai.
Eikit, pasikalbėkit su juo. Jis galės jums atsakyti.
Sako: „Eikš, sėsk.“
Jis sako, kad aš panašus į tėtį.
Tėtis tiek daug apie tave pasakojo,
kad ji sako, jog laiko tave seserimi.
Aišku.
Bet jūs man - svetimi.
Jis niekad neminėjo nė vieno iš jūsų.
Tėtis nenorėjo, kad mes apie juos žinotume.
Tam, kad mus apsaugotų,
jis turėjo padalinti tuos du pasaulius.
Kažkas tokio.
Bet kas čia per vieta?
Kas jūs iš tikrųjų esate?
Jis - profesorius ir…
kažkoks… komunistas?
Jie su tėčiu svajojo suvienyti darbininkus iš kitų šalių.
Tam, kad kovotų už taiką ir sąžiningą atlyginimą.
Vadinasi, tai tiesa.
Jūs abu veikėte prieš imperatorių.
„Tai imperatorius kovoja prieš juos.“
Taigi,
kas dabar nutiks su mumis?
Kol jūs, vyrai, maitinatės tomis svajonėmis,
kas atneš maisto ant mūsų stalo,
ir kas aprengs mano vaikus?
Ar kuris nors iš jūsų bent pagalvojote apie mus?
Ji sako, kad tėtis tą padarė dėl tavęs ir manęs.
Kaip drįsti taip su manimi kalbėti?
Pažiūrėk į savo rankas.
Jos niekad nedirbo juodo darbo.
Kas tu tokia,
kad aiškintum, jog mano baimės - beprasmės?
Neturime tam laiko.
Turime parsivesti tavo tėvą namo.
Jis sako, kad jo nerasime.
Jis meluoja!
Jis sako, kad tėtis niekad negrįš namo, nes jis buvo išduotas!
Mama, čia policija!
Malonu.
Mes būsime geri partneriai.
Atėjau čia ne apie pačinko pakalbėti.
„Colton Hotels“ - su jais dar galima dirbti.
Spėju, turi planą? Klok.
„Colton“ kartu su Abe-san
sumerkė į projektą beveik dešimt milijardų jenų.
Bet jiems nebus paprasta taip greitai parduoti nuosavybę.
Tik ne tada, kai trūksta kertinio žemės sklypo.
Čia slypi pelninga galimybė.
Nes tas, kas gaus moters žemę, gali prašyti bet ko.
Kodėl manai, kad šįkart ji tau parduos?
Neparduos. Aš tą žinau.
Bet tu…
turi savų būdų, tiesa?
Priversk ją parduoti.
Aš pasirūpinsiu pardavimu „Colton“ ir Abei-san.
Išgręšiu juos iki paskutinio cento. Čia visa esmė.
Matai visa tai?
O jei pasakyčiau, kad po dvejų metų
tos žemės vertė nukris ketvirtadaliu?
Neįmanoma.
Kaip manai, kas buvo įkeista už visus tuos sklypus?
Paprastai įkeičiama kokia nors kita kompanijos nuosavybė.
O jei pasakyčiau, kad bankai paėmė pačią žemę kaip užstatą?
Tai beprotybė.
Ir vis dėlto tai tiesa.
Visi neteko proto.
Jie per daug užsiėmę pilvų kimšimu ir mano, kad puota niekad nesibaigs.
Bet ji baigsis.
Vos tik pirmasis bankas paprašys sumokėti paskolą, viskas grius.
Todėl verčiau paskubėkime.
Yra dar vienas dalykas.
Tačiau šįkart - asmeniškas.
Noriu kai ką padaryti dėl draugės.
Ar nemanai, kad reiktų palaukti,
pažiūrėti, kaip jausiesi po dienos, kitos?
Tada…
Mama.
Man nebus geriau.
Aš tik… tokia pavargusi.
Aš pasirengusi ilgai miegoti.
Nueisiu, pasakysiu gydytojui.
Mama.
Žinau.
Aš tik nesuprantu.
Kaip viskas baigėsi taip blogai?
Valdykis. Negailėk savęs.
Dar ne viskas baigta.
Bet, mama…
Mergina miršta.
Pažiūrėk objektyviai.
Žinau,
bet ar tu visai nesijaudini?
Po visų tų metų,
kodėl tie žmonės vėl įsiveržė į mūsų gyvenimus?
Solomonas - geras berniukas.
Užauginome jį tinkamai…
Bet argi Noa nebuvo užaugintas tinkamai?
Pažiūrėk, kas jam nutiko.
Vien dėl to, kad juos mylime, nereiškia, kad juos pažįstame.
Ar žinojote, kad jūsų vyras susijęs
su Japonijos profesinių sąjungų Generaline taryba?
Kas tai yra?
Ar esate skaičiusi ar rašiusi ką nors, nukreipto prieš vyriausybę?
Aš…
nemoku rašyti ir skaityti.
Ar dalyvavote susirinkimuose, kuriuose kalbėta prieš imperatorių?
Nesu dalyvavusi susirinkime.
Iki šiandien nesu girdėjusi tokių žodžių.
Bet ištekėjote už agitatoriaus.
Vyras, kurį pažįstu…
yra sutuoktinis,
tėvas,
pastorius…
geras žmogus.
Atleisk.
Nežinau, kodėl visa tai kalbu.
Mama?
Manai, leisčiau, kad Solomonui taip nutiktų?
Iš proto išsikraustei?
Solomonas - ne tavo brolis.
Neleisiu, kad pasikartotų
tai, kas nutiko tada.
Eime.
Netrukus pradės veikti.
Po penkių - dešimties minučių.
Jei manęs prireiks, pakvieskite.
Negalit užsikrėsti vien pažvelgusi į mane.
Ji nenorėjo įžeisti.
Pajusite poveikį po penkių ar dešimties minučių.
Tada ateisiu jūsų patikrinti,
bet jei ko nors prireiks, paspauskite čia.
Iškart ateisiu.
Ar dar ko nors reikia?
Ačiū.
Solomonas…
kur jis?
Kada jis ateis?
Noa.
Tėti!
- Noa! - Gana!
- Tėti! - Užsičiaupk!
- Noa! - Tėti!
Paleiskit mano tėvelį!
Noa!
Tėti!
Neišvežkit mano tėčio! Jis negali mūsų palikti!
Tėti, neišvažiuok!
Negali mūsų palikti!
Tėti!
…praėjo beveik 50 m. nuo paskutinio tokio asteroido priartėjimo.
Judėdamas šia trajektorija link saulės,
šis asteroidas priartėjo prie Žemės per 805 000 km.
Mokslininkų skaičiavimais, asteroidas
keliauja 74 000 km/h greičiu…
Ką jūs darot?
Turite ligoninės direktoriaus pasirašytus dokumentus.
Taip, bet kaip jūs…
Tai nesvarbu.
Tu keliauji į kelionę. Pasiruošusi?
- Aš noriu keliauti. - Kur eini?
Ką čia kalbi?
Atsargiai!
Ką jis daro? Lėčiau!
Važiuoji per greitai!
Havajai.
Mama!
Mama…
Dabar užmigsiu.
Saldžių sapnų.
Mano mažyle Hana.
Saldžių sapnų.
Dabar aš viskuo pasirūpinsiu.
Nesijaudink.
Anksčiau maniau, kad šitas laikrodis buvo prakeiksmas.
Bet dabar suprantu,
kad jis išsaugojo mūsų šeimą.
Gal jis taip pat padės ir tau.
Aš to viliuosi.
MATEMATIKA, 6-A KLASĖ SOCIALINIAI MOKSLAI
Kas čia per šunys?
Išsiveskit juos!
Visą gatvę pažadinsit.
Sundža,
kas čia?
Gamini kimčius?
Bet kodėl tiek daug?
Vieną pusę užraugsiu,
kitą nuvešiu į turgų.
Tikiuosi, atsiras tokių, kurie mėgsta šviežius kimčius.
Jam tai nepatiks.
Kokį turime pasirinkimą?
Suprask, prašau.
Nemanot, kad rasiu kitą darbą?
Štai kur šuo pakastas, ar ne?
Tik žinokite, kad mane galimai priims padangų fabrikas.
Aišku, kad žinome, jog rasi kitą darbą.
Esu tikra, kad Sundža tuo nori užsiimti tik laikinai.
Nenoriu tavęs įžeisti. Turi suprasti.
Bet negauname pinigų,
o santaupos baigsis po kelių dienų.
Dabar privalau galvoti apie berniukus.
Manai, aš negalvoju?
Manai, nesikankinu žinodamas,
kad jaunėlis broliukas kažkur sėdi kalėjime?
Jis kalėjime!
Nesvarbu, ar man teks elgetauti, ar skolintis, bet tie vaikai nebadaus.
Tik ne mano namuose.
Tada leisk tau padėti.
Nes jei nieko nedarysiu…
Negaliu pakelti šito bejėgiškumo jausmo.
Kodėl toks surūgęs?
Argi ne į mokyklą eini?
Kai buvau tavo metų,
neišgalėjome mokėti už mokslus.
Tai - privilegija. Nemanyk, kad tai savaime suprantama.
Kas jūs?
Kodėl eini šiuo keliu?
Yra trumpesnis.
Iš kur žinote, kur mano mokykla?
Aš daug ką žinau.
Tai mane apsaugo.
Nepamiršk to.
Mano tėvui patiko šitas kelias.
Kodėl gi?
Gatvės gale gyvena senutė, kuri turi pianiną.
Ji kasryt skambina, kai einame į mokyklą.
Tėvui patikdavo girdėti muziką.
Esi girdėjęs apie Kanto žemės drebėjimą?
Turėtum atsakyti, kai suaugęs klausia.
Ne.
Tai nutiko prieš tau gimstant.
Siaubingas žemės drebėjimas.
Toks baisus, kad padalino mūsų pasaulį į prieš ir po.
Tada aš taip pat netekau tėvo.
Iš kur žinote, kad mano tėvo nebėra?
Teisingai, apsauga.
Teisingai.
Greitai mokaisi.
Tada išmok tai.
Noa,
neužtenka vien išgyventi.
Žmonės tau sakys priešingai, bet nepaisyk jų.
Pagalvok apie tai.
Tarakonai gali išgyventi.
Ar mums to turėtų užtekti?
Būk geresnis už visus aplink.
Ne tik už korėjiečius, bet ir už japonus.
Būk toks geras, kad iš tavęs negalėtų atimti to, kas tau priklauso.
Nesuklysk.
Jiems labai nepatiks matyti, kaip iškilsi.
Net ir nekęsdami jie neturės pasirinkimo ir turės tave gerbti.
Supranti, ką sakau?
Taip.
Dar vienas dalykas.
Niekad nesidairyk atgal.
Tik į priekį.
Visada žiūrėk tik į priekį.
Dabar eik į mokyklą ir nebebūk toks liūdnas.
Rytoj eik trumpesniu keliu.
Tik kvailiai renkasi ilgesnį.
Noa,
negyvenk kaip kvailys.
Man nepatinka, kad eini viena.
Kas prižiūrės Modzasu ar paruoš vakarienę?
Nesijaudink.
Aš nepražūsiu.
O tu,
šiandien nekrėsk šunybių, supratai?
Kai žiūriu į jo veidą, manau, kad tai sunkiausia dalis.
Bet jis užaugs žinodamas, kad darei tai dėl jo.
Kad jo motina labai daug dirbo, kad jį užaugintų.
Atsiprašau.
Atleiskit.
Kaip manai, ką čia darai?
Judinkis!
Eik. Dink iš čia! Visus klientus išbaidysi su tuo dvoku.
Paskubėk, greičiau eik iš čia!
Atsiprašau. Šiandien mano pirmoji diena.
Net nemėgink!
Trauk iš čia savo dvokiantį vežimėlį!
Nori, kad mano sūnus jį apmyžtų?
Atsiprašau.
Panele, čionai!
Čionai.
Galit prekiauti čia.
Ačiū! Sugrįžkite dar kartą.
Ateikit, pažiūrėkit!
Du už vieno kainą!
Ateikite dar kartą.
Užsukite pas mus! Turime džiovintos mėsos!
Prašom!
Prašom, prieikit, paragaukit.
Kimčiai. Švieži kimčiai.
Ateikit ir paragaukit.
Už geriausią kainą mieste!
Kimčiai! Parduodu šviežius kimčius!
Prašom paragauti!
Gal norėtumėt kimčių?
Ką tik pagaminti! Paragaukit kąsnelį!
Esate ragavę kimčių?
Ką tik pagaminti! Prašom paragauti!
Gal norėtumėt kimčių? Labai pigu!
Bent kartą paragaukit. Paimkit truputį!
Gal norėtumėt kimčių?
Geriausi kimčiai mieste!
Ragavote kimčių?
Tik šiandien už ypatingą kainą!
Kimčiai! Švieži kimčiai!
Prašom paragauti!
Geriausi kimčiai Osakoje!
Ačiū!
Esate ragavę kimčių?
Ką tik paruošti! Prašom paragauti!
Prašom prieiti!
Geriausi kimčiai mieste! Nenusivilsite!
Ateikite ir paragaukite.
Geriausi kimčiai mieste!
Geriausi kimčiai pasaulyje! Prieikite! Užsukite!
Geriausi kimčiai pasaulyje!
Pagal ypatingą motinos receptą!
Mano šalies maistas!
VIRŠ 2 MILIJONŲ KORĖJIEČIŲ PERSIKRAUSTĖ Į JAPONIJĄ KOLONIJINIO REŽIMO METAIS.
APIE 80 000 IŠ JŲ JAPONIJOS VYRIAUSYBĖ
ATSIVEŽĖ KAIP DARBININKUS.
DAUGUMA GRĮŽO Į TĖVYNĘ
PASIBAIGUS ANTRAJAM PASAULINIAM KARUI.
BET APIE 600 000 LIKO IR TAPO ŽMONĖMIS BE PILIETYBĖS.
PAMATYSITE KELIAS TŲ MOTERŲ ISTORIJAS.
JOS IŠTVĖRĖ.
JAPONIJA 2021 M.
Manau, kad atvykau čia maždaug 18-os.
HONG ČAČUL
Man buvo 13-a.
Atplaukėme laivu.
Ne lėktuvu skridome.
JI HONGDAL
Čia man 22-eji, todėl esu jauna.
Atvykau į Japoniją būdama 20-ies, po vestuvių.
Atvykau čia viena iš Korėjos.
Buvau visai viena.
RIU ČUKNAM
Verkiau ir verkiau. Daug verkiau.
Atvykau 11-os, pradėjau dirbti 13-os.
Augau liūdesyje.
ČU NAMSUN
Todėl man sunku maloniai elgtis su kitais žmonėmis.
Svarstau,
ar taip yra dėl to, kaip užaugau.
Atvykusi čia tiek daug prisikentėjau.
Nemėgstu dabar apie tai galvoti, bet, žinot…
IM JONGIL
Galvoju apie labai daug dalykų.
Mačiau žmones, kurie mirė.
KIM JONGNĖ
Tada dar buvau maža mergaitė.
Tai nutiko per karą.
Karinė policija atėjo ir sučiupo už plaukų tuos, kurie juos buvo susirišę,
ištempė juos už plaukų.
Mačiau, kaip jie tą padarė.
KANG BUNDO
Mums pasisekdavo, jei turėdavom maistui kopūstų.
Bet mums buvo įsakyta atiduoti kopūstus, nes jie priklausė imperatoriui.
Niekas iš to, ką turėjai, iš tiesų nepriklausė tau.
Todėl visi valgėme kimčius.
Neturėjome, ką valgyti,
todėl valgėme daug kimčių.
Mūsų ryžių dubenėliuose buvo labai mažai maisto,
todėl pavalgę niekad nesijausdavom sotūs.
RI ČANGVON
Apversdavome dubenėlius pažiūrėti, ar nieko juose neliko.
Štai kaip gyvenome.
Dabar gyvenimas per daug prabangus.
Nemokėjau kalbėti japoniškai.
Todėl man buvo labai sunku.
Man nepatinka taip sakyti,
bet mano vaikai negalėjo gyventi Korėjoje.
Todėl pasirūpinau, kad jie asimiliuotųsi į japonų visuomenę.
Pripratote prie gyvenimo Japonijoje?
ISTORIKĖS DŽEKĖS KIM-VAČUTKA BALSAS
Dabar jau pripratau.
Buvo sunku.
Dabar čia mano gimtinė.
Negaliu grįžti į Korėją. Negaliu grįžti į savo šalį.
Todėl mano gimtinė dabar čia.
Visa tai - sapnas.
Čia sapnas. Čia sapnas.
Visi jie dabar - sapnai.
Tada buvau tokia jauna.
Na…
tai buvo geriausi mano gyvenimo metai.
Kodėl taip manote?
Nes visi buvo arti.
Kiek jums metų?
Man - 98-eri.
Man - 85-eri.
Man aštuoniasdešimt…
Ne, devyniasdešimt.
Ar man 98-eri?
Gal 99-eri?
Man 93-eji.
Kelintais jūs gimėte?
1917 m.
Man 92-eji.
Man anądien sukako 100 metų, todėl jie surengė man šventę.
Todėl taip atrodau.
Manau, man 95-eri.
Gimiau jaučio metais.
Gyvenime, kurį pasirinkau sau, nebuvo jokių sunkumų.
Prasiskyniau sau kelią ir ničnieko nesigailiu
dėl savo pasirinkimo.
Mano sūnus labai sunkiai dirba.
Turiu gerą marčią ir gerus anūkus.
Visi mane vadina močiute, todėl esu dėkinga.
Jūsų šypsena labai spindi.
Kaip manote, kas nors ims mane į nuotakas?
Mano šypsena, sakot. Mano šypsena…
Esu tikra, kad buvo nuobodu, bet ačiū, kad klausėtės.
Išvertė Sandra Siaurodinė