(на корейски) Татко, ето ме.
Пак закъсня, Хансу.
Носих писмо до другия край на града.
Ти си учител, а не пощальон.
Не е зле да им го припомниш.
Да.
Хайде, че съм гладен.
Да се нагостим царски.
Тръгвай.
Хансу! Хансу!
(на японски) Право ли казва баща ти?
Твърди, че си по-добър дори от него в сметките.
Изненадан съм, че го е признал.
Обикновено сочи само грешките ми.
Значи е добър баща.
Само глупците хвалят децата си за щяло и нещяло.
Кога можеш да започнеш работа?
Имам много бизнес начинания, нужен ми е човек.
Търся някой, който смята бързо.
С радост би работил за вас, шефе,
но е зает - преподава математика
в богато американско семейство.
Както знаете,
такава работа е рядък шанс за хора като нас.
Значи угодничиш и пред американците?
Семейство Холмс се отнася добре с мен.
Много ясно.
Лесно е, когато не ти струва нищо.
Жалко.
Японският ти...
много се е подобрил.
Но трябва да се постараеш още, ако искаш да си един от нас.
Гента, задобрял си.
ЙОКОХАМА, 1923 Г.
Така не създаваш добро впечатление.
Ако искаш да успееш в живота, трябва да положиш усилия.
Питай баща си.
Предпочитам да не си причинявам тая мъка.
Мъка, вече?
Поне изчакай да стане време за коктейла ми.
Така по-леко ще понеса мъката ти.
Наистина е нетърпимо, майко.
Нима? И защо така, синко?
Гладен ли те държим?
Подслон ли нямаш?
Или страдаш от някоя нелечима болест?
Да повикам ли доктора? - Стига де.
Нямам избор.
Ако обичаш, кажи на готвача вечерята да е поднесена в 21 ч.
Очакваме важни гости. Всичко трябва да е идеално.
"Теория на числата".
Хансу, наистина ли разбираш това?
Така мисля.
Невероятно. Впечатлена съм.
Майко, хрумна ми нещо. Защо не вземем Хансу с нас?
Да ми прави компания в "Йейл" догодина.
Иначе ще се проваля, знаеш го.
Не е лоша идея.
Тя ще говори с баща ми.
В тази връзка,
Хансу, изтичай да занесеш това на съпруга ми.
Трябва да тръгвам.
А ти разгони мрачните облаци.
Поне се опитай.
Не те разбирам.
Говориш за крупна инвестиция
в страна, която дори не е наша.
Чудя се дали изобщо искат парите ни.
Е, и?
Важното е да печелим.
Колко време?
В Йокохама може и да ни приемат, но другаде?
Можеха да ни се противопоставят.
А сега, кажи ми честно,
щом страната вече се е отворила, как ще се върне назад?
Казвам ти, не бъди глупак.
Не се бунтувай срещу прогреса.
Знаеш ли какво става с такива хора?
Накрая ние сме тези, които прибират парсата.
Я виж!
Кой е този младеж, който идва да ме спаси?
Пак писмо.
Писмото е получено.
Кажи ми сега,
как се справя синът ми напоследък?
Старае се, господине.
Значи все още с нищо не блести.
Приятна вечер.
Много умно момче.
Интересно какво ще излезе от него.
Прокоба ли е, че нямаме велик бейзболист?
Не принизявай ума си с такива глупави мисли.
Помни, че не си като другите.
Но защо американците са добри в толкова неща?
Достатъчно е да си добър в едно.
Само едно.
Но каквото и да е то, трябва да превъзхождаш всички.
Смятането ли е твоят талант?
То е само средство.
Не, аз печеля добри пари за други хора.
Защо не спечелиш малко и за нас?
Не ме ли чу?
Казах, че стига да си добър в едно.
Аз в какво да съм добър тогава?
Да не мислиш, че имаш избор?
Обикновено, независимо дали го искаш, или не,
животът го налага.
Първата хапка е за теб.
На моите години знаеше ли какво ти се удава?
Мислех, че ще стана рибар като татко.
Така беше тогава.
Но ти...
Ти няма да си рибар.
И никакви задни стаички, залози
и бърсане на кръв от пода.
Каквото и да подхванеш, то ще ни измъкне от боксовата зала.
Подозирам, че ще ме поканят да замина за Америка с тях.
За "Йейл".
Ще платят, за да учиш?
Не.
Не за мен, за Андрю.
За некадърното им синче?
Ако не беше богаташче, досега животът да го е смазал.
А вместо това моят син го влачи на гърба си.
Но, татко,
казват, че в Америка дори такива като нас могат да преуспеят.
Такива като нас.
Превръщат надеждите и мечтите ни в залог
и така ни подлъгват.
Независимо от това,
приеми предложението.
Замини за Америка.
А ти?
Какво аз?
Нали казваш, че сме отбор
и винаги ще се подкрепяме?
Може би е време да променим нагласата си.
Защо да забиваме очи в земята, щом можем да се извисим?
Време е да вперим взор нагоре.
Хансу,
отваря ти се възможност, каквато аз никога не съм имал.
Представи си две звезди, които светят в небето.
Изглеждат близо една до друга, но всъщност ги дели огромно разстояние.
Дори не можем да проумеем мащабите му.
Но въпреки това,
погледнати от земята,
изглеждат неразделни.
Нали?
Наздраве.
Къде са парите?
За пръв път ми е.
Кълна се.
Взех малко назаем.
Щях да ги върна веднага щом получа заплата.
Трябваха ми веднага,
иначе щях да ви попитам.
Ужасно се срамувам.
Моля ви, дайте ми няколко часа. Ще възстановя сумата.
Само посмей да избягаш.
Къде ще отида?
Имам син.
Не бих позволил да види как бягам от отговорност.
Давам ти време до обяд.
Разбрано.
Давам ви дума.
Предупредих те, че онази не е стока.
Татко.
Татко!
Каква е сумата?
Двеста.
Но нали чу?
Щях да ги върна веднага.
Откраднал си парите.
Не.
Тя ме умоляваше.
Трябваше да й откажеш!
Лесно ти се струва,
защото дори не си бил с жена.
Но някой ден ще се влюбиш
и когато си с нея, ще губиш разсъдък.
Не бих постъпил така.
Никога.
Създадох ти грижи, прощавай.
Не очаквах да се стигне дотук.
Знаеш, че не съм богат.
Да.
Е...
Станалото - станало.
Но трябва веднага да върна парите.
Колко останаха?
А ако върнеш закупеното?
Парите не бяха за мен.
Дадох ги на мой приятел.
Назаем ли?
Не.
Няма да ми ги върне.
Той просто си е такъв.
Не познавам по-умен човек от теб, а в същото време...
Ще помоля г-н Холмс.
Не.
Като му обясня,
ще ми даде назаем.
А ако те отреже за Америка?
Какво значение има вече?
Не разбираш ли колко е опасен Риочи?
Заминаваш. Няма какво да говорим.
Не.
Неблагодарник!
Жертвах се за теб, а ти ми противоречиш?
Татко.
По очите ти личи,
че ме мислиш за неудачник.
Не е вярно.
Тръгвай. Върви!
Качи се на кораба
и напусни това окаяно място!
Няма да замина!
Слушай!
Върви.
И никога не се връщай.
Никога!
Отказвам.
Няма да те оставя.
Не искам да те виждам!
Не ме търси! Махай се оттук!
Татко!
От днес...
ме заличи в сърцето си.
За твое добро.
Няма друг изход.
Не влизай.
Ще работя тук, докато изплатя дълга.
Той няма нищо общо.
Моля ви, пуснете го.
Ще работя колкото е нужно.
Без заплата.
Само недейте да замесвате сина ми.
Какво ще стане,
когато се разчуе, че си крал от мен, а не съм те наказал?
В този свят репутацията е всичко.
Петното на срама не може да се изтрие.
Нехая за себе си.
Само за сина си мисля.
Семейството, в което преподава, ще го води в Америка.
Готов съм дори да умра!
Златен шанс е за него.
Пуснете го.
Дългът е само мой!
Шефе!
Татко.
Стани, татко.
Гента.
Благородна е бащината обич.
Аз самият съм баща.
Но един началник
трябва да поддържа ред, дори да е привиден.
Според мен великодушието стои над всичко.
С великодушие далеч няма да стигнеш, хлапе.
Какво...
Хансу, бягай оттук!
Хансу!
Хансу.
Хансу!
12,10 Ч.
Не стойте така! Бягайте!
Някъде нависоко!
Може да има още трусове. Бягай!
Насам!
Ще изчакаме тук.
Щяхте ли да го направите?
Да убиете баща ми?
Трябваше да си плати,
за да опази честта си.
Но смъртта, която го застигна...
Откакто дойдохме,
гледах как баща ми търпи какви ли не унижения.
А аз да го оставя така...
Знам, че е стъпкал гордостта си, идвайки да работи за мен.
Нека жертвата му не е напразна.
Знаеш как да постъпиш.
Замини с американците, чуваш ли?
И забрави всичко това, дори него.
Не знам какво да правя.
Той е мой баща.
Целият ми свят рухна! - Стани!
Огледай се!
Не си единственият страдащ.
Безброй други осиротяха днес.
Но точно в такъв момент
човек изковава съдбата си.
Някои ще продължат въпреки мъката,
а други ще потънат в отчаяние.
Не бъди от тях.
Ще потърся близките си.
А ти тръгвай.
Сграбчи новия живот.
Хансу?
Андрю.
Боже, на какво си заприличал!
Къде е баща ти?
Хансу...
Това е ужасно.
Ще дойдеш с нас, нали?
Знай, че няма да се върнем.
Искам да замина.
Натоварете всичко.
Андрю, сребърният свещник. В килера до кухнята е.
Не бива да влиза в къщата.
Само набързо. Нали?
Помогни ми с това.
Чакай.
Тръгваме.
А г-н Холмс?
Той отиде да подготви каютите. Отплаваме веднага.
Оставете каруцата.
Пътищата са разрушени.
Как ще стигнем до брега тогава?
Не можем да слезем оттук. - Няма друг начин.
Не товарете.
Пътищата са разрушени.
Намерете близките си.
Мамо? - Андрю!
Мамо! - Г-жо Холмс!
Мамо! Хансу!
Андрю!
Мамо, бързо, насам!
Ти!
20,48 Ч.
Какво видя?
Хей, какво правиш?
Излезте.
Вече не е нужно да се криете.
Покажете се.
Тук съм.
Седнете.
Имаш ли саке?
За жалост, земята го изпи всичкото.
Можем да предложим чай.
Спасиха ли се близките ви?
Не успях да стигна до дома. Мостът до храма се срути.
А улиците зад гарата са в пламъци.
Отивах към моста до парка, когато попаднах на теб.
Ако продължим по този път, би трябвало да стигна до тях.
Дано са живи.
За какво говорите? Какво е станало?
Много осъдени са избягали от затвора в Негиши.
Сред тях има триста корейски затворници.
Идват насам.
Казват, че бягството било планирано отдавна.
Възползвали са се от бедствието, за да се измъкнат.
А какво да правят?
Да изгорят живи ли?
Но кой знае какви поразии ще направят.
Жените и децата ни са по улиците.
Как да ги опазим от тези злодеи?
Успокойте се.
Корейци са избягали от затвора!
Ще им отнеме часове, докато стигнат пеша дотук...
Чух, че са дошли и плячкосват.
Жено, кой ти наговори тези неща?
Кой сте вие? - Този, който задава въпросите. Кажи!
Не пийте водата от кладенците.
Корейците са я отровили.
Не разнасяй слухове.
Хайде. Трябва да намеря близките си.
Благодаря. Колко дължа?
Днес нищо.
Нещо става. Стой до мен.
Японец е. Как да му имаме вяра?
Помогнете ни!
Познавам собственика.
Влезте в обора.
Той няма да има нищо против.
Не се бавете. Бързо!
Какво казва? - Познавал човека.
Каза да се скрием в обора.
Скрий се при тях.
Късно е. Влез в каруцата!
Бързо!
Не помръдвай. Дори не дишай.
Бързо! - Намерете ги!
Четирима хукнаха насам. Къде отидоха?
Какво са сторили?
Говори се, че корейците в града се надигат.
И не само това.
Влизат в рухнали къщи и мародерстват.
Трябва да ги заловим овреме!
Зверове.
Как смеят!
Ние ги приемаме,
даваме им работа,
а ето какво получаваме.
Видяхте ли ги, или не? Говорете.
Ще се измъкнат.
Да, видях ги.
Бяха четирима.
Избягаха натам!
Тръгвайте!
Там какво има?
Само обор.
Добре че собственика го няма.
Но ще бъде потресен, когато се върне и види пораженията.
Проверете го.
Не чухте ли стареца? Каза ви, че са избягали натам.
Може да са се промъкнали вътре.
Те са хитреци.
Открих ги, тук са!
Хайде!
Запалете обора!
Да изчезваме.
Не можем да помогнем.
Ще хвърлят и теб в огъня.
2,12 Ч.
Познавам тези хора.
Татко!
Чакахме те. Вече губехме надежда.
Сигурно сте се надявали да съм умрял.
Разочаровах ви.
Как може да се шегуваш в такъв момент?
Защото пак сме заедно.
Хансу, ела.
Ще го поемем за известно време.
Дългът на баща ти ляга върху теб.
НА 1 СЕПТЕМВРИ 1923 Г.
ЗЕМЕТРЕСЕНИЕ С МАГНИТУД 7,9 РАЗТЪРСВА РАЙОНА НА КАНТО.
ЗАГИВАТ НАД 100 000 ДУШИ,
ВКЛЮЧИТЕЛНО НЕВИННИ КОРЕЙЦИ,
НАРОЧЕНИ ОТ ЯПОНСКИ ДОБРОВОЛЧЕСКИ ОТРЯДИ
ЗА ПОСЛЕДВАЛИТЕ ОПУСТОШЕНИЯ.
ТОЧНИЯТ БРОЙ НА ИЗБИТИТЕ КОРЕЙЦИ Е СПОРЕН...
НО СПОРЕД МНОГО ИСТОРИЦИ ЖЕРТВИТЕ СА ХИЛЯДИ.
ПО РОМАНА НА МИН ДЖИН ЛИ
Превод на субтитрите Боряна Богданова