(kórejsky) Otec, som doma.
Znova meškáš, Hansu.
Musel som doručiť správu cez celé mesto.
Si doučovateľ, nie poskok.
Možno by si im to mal pripomenúť.
Áno.
No tak! Mám už prázdny žalúdok.
Nájdime si hostinu pre kráľov.
Poďme.
Hansu! Hansu!
(japonsky) Je pravda, čo mi povedal tvoj otec?
S číslami ti to ide lepšie než jemu?
Prekvapilo ma, že povedal niečo také.
Upozorňuje iba na moje chyby.
Znamenie dôstojného otca.
Iba hlupáci chvália svoje deti bezdôvodne.
Kedy pre mňa môžeš začať pracovať?
Niekto sa mi musí starať o obchod. Hľadám niekoho,
kto vie rýchlo narábať s počítadlom.
Mal by šťastie, ak by pre vás pracoval, šéf,
ale už pracuje ako doučovateľ matematiky
v bohatej americkej rodine.
Iste viete,
že pre takých, ako sme my, to je jedinečná príležitosť.
Takže sa podlizuješ aj Američanom?
Holmesovci sú ku mne dobrí.
Určite.
Je jednoduché byť dobrým, keď ťa to nič nestojí.
Aká škoda.
Tvoja japončina
sa o dosť zlepšila.
Ale ešte budeš musieť popracovať, ak chceš byť jedným z nás.
Genta, zlepšil si sa.
JOKOHAMA
Pačinko
Hráš sa na blázna, za akého ťa majú.
Ak chceš v živote uspieť, musíš sa uplatniť.
Spýtaj sa svojho otca.
Tomu otrockému utrpeniu sa nepodrobím, ak nemusím.
Utrpeniu?
Nemohlo to počkať do kokteilovej hodinky?
Vtedy tvoje utrpenie zvládam lepšie.
Doberáš si ma, ale cítim úzkosť, matka.
Naozaj? A kvôli čomu, synáčik?
Nemáš dostatok potravy?
Nutne potrebuješ strechu nad hlavou?
Či trpíš nejakým telesným ochorením, na ktoré nie je liek?
- Privediem doktora? - Neznášam, keď to robíš.
Ale musím.
Prosím, povedz kuchárke, že večera bude o 21.00.
Dnes k nám prídu dôležití hostia. Všetko musí byť v poriadku.
„Eseje o teórii čísel.“
Hansu, naozaj tomu rozumieš?
Verím, že áno.
Pozoruhodné. Som ohromená.
Mama, mám nápad. Čo tak s nami zobrať Hansua?
Na budúci rok na Yale by bol pre mňa prínosom.
Ak nepôjde, prepadnem. To vieš.
To je nápad.
Porozpráva sa s otcom.
Keď sme pri ňom,
Hansu, odbehni a doruč mu to, dobre?
Mala by som ísť.
Ty odožeň tie čierne myšlienky.
Skús to, dobre?
Nechápem, prečo cúvaš.
Hovoríš o investovaní značného kapitálu
do krajiny, ktorá ani nie je naša.
Ktovie, či nás a naše peniaze vlastne chcú.
Záleží na tom,
ak budeme zarábať my?
Ale ako dlho?
Jokohama môže prijať náš svet, no čo zvyšok tohto národa?
Mali šancu ohradiť sa proti nám.
A teraz, keď už sme vypáčili dvere,
ako by sa to mohlo obrátiť?
Hovorím ti, nebuď ten blázon,
ktorý sa búri proti zmene pokroku.
Vieš, čo sa takým ľuďom stáva?
Sme tí, ktorí nakoniec majú všetky peniaze v banke.
No...
Pozrimeže.
Kto je tento mladík, ktorý ma prišiel milostivo zachrániť?
Ďalšia správa.
Správa prijatá.
A teraz mi povedz,
ako sa darí tomu môjmu synovi?
Snaží sa zo všetkých síl, pane.
Takže stále nie dosť dobre.
Uži si večer.
Má dobrú hlavičku.
Ktovie, čo z neho bude.
Je naším prekliatím nikdy nemať dobrého hráča?
Nenič si mozog takými smiešnymi myšlienkami.
Pamätaj, nie si jedným z nich.
Prečo sú Američania dobrí v toľkých veciach?
Tebe stačí byť dobrý v jednom.
V jednom.
Nech to je čokoľvek, uisti sa, že si úplne najlepší.
Ty si najlepší v počítadle?
To je iba nástroj.
Nie, som dobrý v zarábaní peňazí pre iných.
Nemôžeš niečo zarobiť aj nám?
Čo som povedal?
Človek musí byť dobrý v jednej veci.
V čom mám byť dobrý ja?
Myslíš, že si to môžeš vybrať?
Väčšinu času, či chceš, či nie,
nepôjde to poprieť.
Ty prvý, otec.
Vedel si to v mojom veku?
Myslel som si, že budem rybár ako môj otec.
Tak to vtedy bolo.
Ale ty
nebudeš rybár.
Žiadne zadné miestnosti, stávky,
ani čistenie krvi z podlahy.
Nech už budeš robiť čokoľvek, dostaneš nás z tej boxerskej haly.
Asi ma požiadajú, aby som s nimi odišiel do Ameriky.
Na Yale.
Zaplatia ti vzdelanie?
Nie.
Mne nie, Andrewovi.
Tomu ich niktošovi?
Ak by nemal privilégiá, svet by ho rozpučil ako muchu.
No namiesto toho musí trpieť nedostatkom môj syn.
Ale, otec,
v Amerike sa hovorí, že aj ľudia ako my môžu rásť.
„Ľudia ako my.“
Vsádzajú proti našim nádejam a snom.
Takto nás klamú.
Ale aj napriek tomu
chcem, aby si tú stávku uzavrel.
Pôjdeš do Ameriky.
Ale čo ty?
Čo ja?
Hovoríš, že sme tím,
ktorý bude vždy pokope.
Možno je načase zmeniť náš uhol pohľadu.
Prečo sa priviazať k zemi, keď môžeš lietať?
Je čas pozrieť sa hore.
Hansu,
môžeš robiť veci, na ktoré som ja nikdy nemal príležitosť.
Na nočnej oblohe svietia dve hviezdy.
Zdá sa, že sú pri sebe, no v skutočnosti sú od seba ďaleko, preďaleko.
Tú vzdialenosť si nedokážeme predstaviť.
No aj tak
odtiaľto zdola
vyzerajú nerozlučne,
no nie?
Prípitok.
Čo to je, dopekla?
Je to prvýkrát.
Prisahám.
Požičal som si malú sumu.
Chcel som to vrátiť, len čo by som dostal výplatu.
Tie peniaze som potreboval hneď.
Inak by som vás o ne požiadal.
Veľmi sa hanbím.
Prosím, dajte mi pár hodín. Tie peniaze zoženiem.
Vieš, čo sa stane, ak ujdeš.
Kam by som šiel?
Mám syna.
Nedovolil by som, aby ma videl utekať.
Máš čas, kým zvony neodzvonia poludnie.
Dobre, poludnie.
Prisahám.
Varoval som ťa, že s ňou budú problémy.
Otec.
Otec!
Koľko peňazí si vzal?
Dve stovky.
Ale počul si ma.
Hneď som ich chcel splatiť.
Ukradol si ich.
Nie.
Prosila ma. Čo som mal robiť?
Povedať nie.
Pre teba to je jednoduché,
lebo si ešte nebol so ženou.
Jedného dňa sa však zamiluješ
a aj ty kvôli žene stratíš samého seba.
Neurobím to, čo ty.
Nikdy.
Prepáč za toľké problémy.
Nemyslela som si, že zájdeš tak ďaleko.
Vieš, že som chudobný.
Áno.
Nuž,
čo sa stalo, stalo sa.
Ale tie peniaze musím hneď vrátiť.
Koľko ti ostalo?
Môžeš vrátiť, čo si si kúpila?
Neboli pre mňa.
Boli pre priateľa.
Požičala si ich?
Nie.
Už ich nikdy neuvidím.
Je... taký, aký je.
Si najmúdrejší muž, akého poznám, a aj tak...
Pôjdem za pánom Holmesom.
Nie.
Ak mu to vysvetlím,
tie peniaze mi požičia.
A ak rozhodne, že ťa nevezme do Ameriky?
Koho to trápi?
Nechápeš, aký nebezpečný je Rjoči?
Pôjdeš. A bodka.
Nie.
Ty nevďačník!
Neposlúchneš ma po tom, čo som pre teba obetoval?
Otec.
V tvojich očiach
vidím odraz hlupáka.
Tým pre mňa nie si.
Choď! Choď!
Nastúp na tú loď a vypadni
z tohto prekliateho miesta!
Neodídem!
Počúvaj!
Choď.
A nikdy sa nevracaj.
Nikdy!
To neurobím.
Neopustím ťa.
Už ťa nikdy nechcem vidieť!
Si na to sám! Zmizni odtiaľto!
Otec!
Odteraz...
ma nenos vo svojom srdci.
Bude ti lepšie.
Niet inej možnosti.
Stoj. Nechceš to vidieť.
Odpracujem si tu celý dlh.
Jeho sa to netýka.
Nechajte ho odísť, prosím.
Budem pracovať toľko, koľko treba.
Nemusíte mi platiť.
Ale môj syn toho nesmie byť súčasťou.
Čo myslíš,
že sa stane, keď sa ľudia dopočujú, že si ma okradol a ja som nič neurobil?
V tomto svete je to, ako ťa vnímajú, všetko.
A takáto hanba sa bude vliecť s tebou.
O seba sa nebojím.
Myslím len na syna.
Rodina, v ktorej doučuje, ho berie do Ameriky.
Ak poviete, nech zomriem, zomriem!
On už takúto šancu nedostane.
Prosím, nechajte ho.
Tento dlh musím splatiť ja.
Šéf!
Otec.
Otec, vstaň.
Genta.
Otcovská láska je ušľachtilá.
Aj ja som otec.
Ale muž pri moci
musí udržiavať poriadok, aj keď je to len ilúzia.
Verím, že veľkorysosť môže byť silnejšia.
Pozrieme sa, kam ťa tá veľkorysosť dostane.
Čo to...
Odíďte! Hansu, bež!
Hansu!
Hansu.
Hansu!
12:10
Pozbieraj sa! Pohyb!
Bež hore!
Môžu nastať dozvuky. Utekaj!
Tadiaľto!
Musíme to prečkať.
Urobili by ste to?
Zabili by ste môjho otca?
V záujme jeho cti
musel splatiť svoj dlh.
Ale to, ako umrel...
Odkedy sme sem prišli,
musel som sledovať otca znášať toľko poníženia.
A to, že som ho tam len tak nechal...
Viem, že musel prehltnúť svoju hrdosť, aby pre mňa pracoval.
Nepremárni túto jeho obetu.
Vieš, čo musíš urobiť.
Choď s tou tvojou Yankee rodinou.
A na toto všetko zabudni. Dokonca aj naňho.
Neviem, čo mám robiť.
Je môj otec.
- Bol mojím všetkým! - Vstaň!
Dobre sa poobzeraj!
Dnes netrpíš iba ty.
Oddnes sú mnohí siroty.
No v takýchto časoch
si človek vytvára svoj osud.
Niektorí budú trpieť a povznesú sa nad to,
iní sa utopia vo svojom žiali.
Nebuď taký blázon.
Idem nájsť svoju rodinu.
A ty choď.
Za novým životom.
Hansu?
Andrew.
Pozri sa na seba. Božemôj.
Kde je tvoj otec?
Och, Hansu.
To je hrozné.
Aj tak s nami ideš, že?
Musíš vedieť, že sa už nevrátime.
Chcem ísť.
Naložte to všetko.
Andrew, ten strieborný svietnik. Je v komore.
Nesmie ísť do domu.
Bude rýchly. Však?
Pomôž mi.
Počkaj.
Musíme ísť.
A pán Holmes?
On...
Odišiel skôr pripraviť loď. Hneď vyplávame.
Nechajte tu ten voz.
Cesty už nie sú.
A ako sa dostaneme k vode?
- Tadiaľ nie. - Iná cesta nie je.
Voz neberieme.
Cesty už neexistujú.
Choďte si nájsť rodiny.
- Mama? - Andrew!
- Mama! - Pani Holmesová!
Mama! Hansu!
Andrew!
Mami, tadiaľto! Bež!
Ty.
20:48
Čo je?
Čo to robíš?
Môžete vyjsť.
Už sa nemusíte skrývať.
Vyjdite.
Som tu.
Sadnite si.
Máte saké?
Žiaľ, všetko vypila zem.
Môžem vám ponúknuť čaj.
Bola vaša rodina v bezpečí?
Nedostal som sa domov. Most pri kostole sa zrútil.
A cesty za stanicou sú v plameňoch.
Smeroval som k mostu pri parku, keď som ťa zbadal.
Ak ostaneme na tejto ceste, mal by som sa k nim dostať.
Dúfam, že sú v bezpečí.
Čo je? Čo sa stalo?
Došlo k obrovskému úteku z väzenia v Negiši.
Utieklo tristo kórejských väzňov.
Majú namierené sem.
Vraj tento útek plánovali už dlho.
Teraz využívajú túto katastrofu ako svoje krytie.
Čo majú robiť?
Zhorieť do tla?
Ktovie, aké ťažkosti spôsobia.
Naše ženy a deti sú v uliciach.
Ako ich ochránime pred takým nebezpečenstvom?
Upokoj sa.
Počuli ste? Ušla skupina Kórejčanov!
Bude im trvať hodiny, kým sem prídu...
Už sú tu. Vraj rabujú.
Slečna, kde ste to počuli?
- Kto ste? - Ten, kto sa pýta. Odpovedzte.
Nepite vodu zo studne.
Vraj ju Kórejčania otrávili.
Nešírte neoverené fámy.
Poď. Musím nájsť svoju rodinu.
Ďakujem. Koľko vám dlhujem?
Dnes nič.
Niečo sa deje. Drž sa pri mne.
Patrí k nim. Ako mu máme veriť?
Pomôžte nám!
Poznám majiteľa stodoly.
Choďte tam.
Nechá vás skryť sa tam.
Ponáhľajte sa! Rýchlo!
- Čo hovorí? - Pozná majiteľa.
Máte ísť rýchlo do stodoly.
Schovaj sa s nimi.
Niet času. Na voz!
Rýchlo!
Nehýb sa. Ani nedýchaj.
- Rýchlo! - Nájdi ich!
Štyria ušli tadiaľto. Kam šli?
Čo urobili?
Kórejčania vraj rabujú po celom meste.
To nie je všetko.
Z ruín domov kradnú cennosti.
Musíme ich chytiť, inak všetko ukradnú.
Tie zvery.
Ako sa opovažujú?
Prichýlime ich,
dáme im prácu
a takto sa nám odplatia.
Videli ste ich, či nie? Vravte.
Unikajú.
Áno, videli sme ich.
Štyroch.
Tadiaľ!
Ideme!
Čo je tamto?
Iba stodola.
Dobre, že je majiteľ preč.
Bude šokovaný, keď sa vráti, a nájde takú skazu.
Preverte to.
Nepočuli ste starca? Nešli tadiaľ.
Možno sa tam vkradli.
Sú prešibaní.
Našiel som ich! Sú tu!
Ideme!
Zapáľte to!
Musíme ísť.
Nemôžeš nič urobiť.
Hodia tam aj teba.
2:12
Niektorých poznám.
Ocko!
Čakali sme na teba. Mysleli sme, že sme ťa stratili.
Iste ste si to priali.
Prepáčte za sklamanie.
Ako môžeš teraz žartovať?
Lebo sme opäť spolu.
Hansu, poď sem.
Chvíľu sa oňho budeme starať.
Stále musíš splatiť otcov dlh.
1. SEPTEMBRA 1923
ZASIAHLO REGIÓN KANTO ZEMETRASENIE S MAGNITÚDOU 7,9.
O ŽIVOT PRIŠLO VIAC AKO 100 000 ĽUDÍ,
VRÁTANE NEVINNÝCH KÓREJČANOV,
KTORÝCH ZA NÁSLEDNÚ DEVASTÁCIU JAPONSKÍ POMSTITELIA
POUŽILI AKO OBETNÝCH BARÁNKOV.
PRESNÝ POČET ZAVRAŽDENÝCH KÓREJČANOV NIE JE JASNÝ...
MNOHÍ HISTORICI VŠAK HOVORIA O TISÍCKACH.
PODĽA KNIHY MIN DŽIN LEEOVEJ
Preklad titulkov: Jessica Mona Youssefová