(korėjietiškai) Tėve, grįžau.
Hansu, vėl vėluoji.
Turėjau nunešti žinią į kitą miesto pusę.
Tu - mokytojas, ne pasiuntinukas.
Gal verta jiems tą priminti.
Gerai.
Nagi! Pilvas urzgia.
Pasiruoškime karališką puotą.
Einam.
Hansu!
(japoniškai) Vadinasi, tiesa, ką tavo tėvas man sakė?
Tu skaičiuoji geriau už jį?
Stebiuosi, kad jis taip pasakė,
žinant, kad man jis tik parodo klaidas.
Garbingo tėvo požymis.
Tik kvailiai aukština savo vaikus dėl nieko.
Tai kada gali pradėti dirbti man?
Turiu daug verslų, kuriuos reikia prižiūrėti.
Ieškojau žmogaus, kuris greitai skaičiuotų skaitytuvu.
Jis būtų labai laimingas dirbti jums, bose,
bet jis jau dirba matematikos mokytoju
turtingų amerikiečių šeimoje.
Kaip žinote,
toks darbas retai pasitaiko tokiems kaip mes.
Tai ir tu padlaižiauji amerikiečiams?
Holmsų šeima man gera.
Žinoma, kad gera.
Bepigu būti geram, kai tau tai nieko nekainuoja.
Kaip gaila.
Tavo japonų kalba
gerokai patobulėjo.
Bet turėsi labiau pasistengti, jei tikrai nori tapti vienu iš mūsų.
Genta, tu patobulėjai.
JOKOHAMA 1923 M.
Vaidini kvailį, kokiu žmonės tave laiko.
Jei nori gyvenime ko nors pasiekti, privalai stengtis.
Paklausk tėvo.
Verčiau jau apsieisiu be tos baisios kančios dozės, jei nebūtina.
Jau prasidėjo kančia?
Ar negalėjo palaukti bent jau iki popietės?
Tada būnu geriau pasiruošusi susidurti su tavo kančia.
Šaipaisi, bet mane išties kamuoja nerimas, mama.
Nejaugi? Ir dėl ko nerimauji, sūnau?
Tau stinga maisto?
Neturi saugaus stogo virš galvos?
Gal sergi kokia nors neišgydoma liga?
- Gal pakviesti gydytoją? - Nepakenčiu, kai taip kalbi.
Bet aš privalau.
Prašau, perduokit virėjui paruošti vakarienę 21.00 val.
Šįvakar turėsime svarbų svečią. Viskas turi būti nepriekaištinga.
„Esės apie skaičių teoriją“.
Hansu, tu tikrai visa tai supranti?
Manau, kad taip.
Neįtikėtina. Esu sužavėta.
Klausyk, mama, man kilo mintis. Kodėl mums nepasiėmus Hansu kartu?
Jis man labai padėtų Jeilyje kitąmet.
Antraip neišlaikysiu egzaminų. Pati žinai.
Gera mintis.
Ji pasikalbės su tėvu.
Kalbant apie tėvą,
Hansu, nunešk jam laiškelį, gerai?
Turiu eiti.
O tu nustumk tuos juodus debesis.
Pasistenk, gerai?
Nesuprantu, kodėl spyriojatės.
Kalbate apie didelį kapitalą,
investuotą į šalį, kuri net nėra jūsų.
Po velnių, aš net nežinau, ar jie išvis čia nori mūsų ar mūsų pinigų.
Koks skirtumas?
Svarbu, kad pinigų uždirbtume mes.
Bet kiek laiko?
Gal Jokohama ir priima mūsų pasaulį, o kaip likusi šios tautos dalis?
Jie turėjo progą apsisaugoti nuo mūsų.
O dabar, išties,
kai šalis buvo atverta, kaip ji gali grįžti atgal?
Sakau jums, nebūkite tas kvailys,
kuris priešinasi progreso pokyčiams.
Nes žinote, kas nutinka tokiems žmonėms?
Mes - tie, kurių banko sąskaitose atsiduria visi pinigai.
Na…
Pažiūrėkit.
Kas tas jaunuolis, taip maloningai pasirodęs manęs išgelbėti?
Dar viena žinutė.
Žinutę gavau.
Dabar sakyk.
Kaip pastaruoju metu sekasi mano sūnui?
Jis stengiasi kiek įmanydamas, pone.
Taigi, vis dar nieko įspūdingo.
Gero vakaro.
Tas vaikis turi gerą galvą.
Bus įdomu pamatyti, kas iš jo išeis.
Ar mes prakeikti niekad neturėti savo puikaus žaidėjo?
Neįžeidinėk savo smegenų tokiomis absurdiškomis mintimis.
Atmink, tu nesi vienas iš jų.
Bet kodėl amerikiečiams sekasi tiek daug dalykų?
Tau tereikia gerai mokėti vieną dalyką.
Vieną.
Bet, kas tai bebūtų, pasirūpink, kad toje srityje būtum geriausias.
Ar tau tai - skaitytuvai?
Tai tik įrankis.
Ne, man sekasi uždirbti pinigų kitiems žmonėms.
O negali uždirbti šiek tiek mums?
Ką aš sakiau?
Žmogus turi mokėti tik vieną dalyką.
Tai ką tada turėčiau pasirinkti?
Manai, kad turėsi pasirinkimą?
Dažniausiai, nori to ar ne,
nuo to nepabėgsi.
Pirmiausia tu, tėve.
O tu, būdamas mano metų, žinojai?
Maniau, būsiu žvejys, kaip mano tėvas.
Tais laikais taip būdavo.
Bet tu,
tu nebūsi žveju.
Ir jokių galinių kambarių, statymų,
jokio kraujo valymo nuo grindų.
Kad ir kuo užsiimsi, tai mus ištrauks iš tos bokso salės.
Manau, jie paprašys manęs vykti kartu su jais į Ameriką.
Į Jeilį.
Jie apmokės tavo mokslus?
Ne.
Ne mano, Endriaus.
To savo nevykėlio sūnaus?
Jei ne jo privilegijos, šis pasaulis jį prarytų.
O dabar mano sūnus privalo vargti dėl tokios neteisybės.
Bet, tėve,
Amerikoje, sako, net tokie kaip mes gali pakilti.
„Tokie kaip mes“.
Versdami mus statyti ant kortos viltis ir svajones,
štai kaip jie mus apkvailina.
Bet net jei ir taip,
noriu, kad lažintumeis.
Vyksi į Ameriką.
O kaip tu?
O ką - aš?
Visada sakai, kad mes - komanda,
kad visada būsime kartu.
Gal metas pakeisti požiūrį.
Kam žiūrėti žemyn, kai gali pakilti aukštyn?
Metas pažvelgti aukščiau.
Hansu,
turi progą padaryti tai, ko aš niekad negalėjau.
Nakties danguje žiba dvi žvaigždės.
Gal jos ir atrodo šalia viena kitos, bet iš tiesų yra labai toli.
Jų skiriančio atstumo negalime net įsivaizduoti.
Bet net ir tuo atveju,
žiūrint iš čia,
žvaigždės atrodo neišskiriamos,
tiesa?
Keliu tostą.
Kas čia per velnias?
Tai pirmas kartas.
Prisiekiu.
Pasiskolinau truputį pinigų.
Ketinau grąžinti, vos tik man sumokės.
Man pinigų reikėjo skubiai,
antraip būčiau jūsų paprašęs.
Man labai gėda.
Prašau, duokit man kelias valandas. Atnešiu pinigus.
Žinai, kas nutiks, jei pabėgsi.
Bet kur aš bėgčiau?
Turiu sūnų.
Niekad neleisčiau, kad jis pamatytų mane bėgantį.
Turi laiko iki vidurdienio varpo dūžių.
Taip, iki vidurdienio.
Pažadu.
Perspėjau, kad ta mergina pridarys bėdų.
Tėve.
Tėve!
Kiek pinigų paėmei?
Du šimtus.
Bet girdėjai, ką sakiau.
Ketinau iškart grąžinti.
Pavogei tuos pinigus.
Ne.
Ji manęs maldavo. Ką galėjau padaryti?
Atsisakyti.
Tau viskas paprasta,
nes niekad nesi buvęs su moterimi.
Bet vieną dieną įsimylėsi,
tada ir tu negalėsi jai atsispirti.
Nedarysiu to, ką padarei tu.
Niekada.
Apgailestauju, kad pridariau tiek bėdų.
Bet nemaniau, kad nužengsi taip toli.
Žinai, kad esu skurdžius.
Taip.
Na,
kas padaryta, to nepakeisi.
Bet privalau tučtuojau grąžinti pinigus.
Kiek liko?
Gali grąžinti tai, ką pirkai?
Pinigai buvo reikalingi ne man.
Jie buvo skirti draugui.
Paskolinai pinigus?
Ne.
Aš tų pinigų daugiau nepamatysiu.
Jis… Tiesiog jis toks yra.
Tu - protingiausias vyras, kurį pažįstu, bet vis tiek…
Aš nueisiu pas p. Holmsą.
Ne.
Jei paaiškinsiu jam padėtį,
žinau, kad jis paskolins man pinigų.
O jei jis nuspręs po to neimti tavęs į Ameriką?
Koks dabar skirtumas?
Ar nesupranti, koks pavojingas žmogus yra Riočis?
Tu važiuosi. Nuspręsta.
Nevažiuosiu.
Nedėkingas parše!
Po visko, ką dėl tavęs paaukojau, drįsti man nepaklusti?
Tėve.
Tavo akyse
matau absurdiško žmogaus atvaizdą.
Aš į tave žiūriu ne taip.
Eik!
Noriu, kad įliptum į tą laivą
ir išsinešdintum iš šitos prakeiktos vietos!
Aš neisiu!
Paklausyk!
Eik.
Niekad negrįžk.
Niekada!
Nesutinku.
Nepaliksiu tavęs.
Daugiau niekad nenoriu tavęs matyti, girdi?
Likai vienas! Dink iš čia!
Tėve!
Nuo šiol…
privalai užmušti mane savo širdyje.
Tau taip bus geriau.
Tai vienintelis būdas.
Stok. Tu nenori to matyti.
Dirbsiu čia, kol skola bus grąžinta.
Jis su tuo nesusijęs.
Prašau, paleiskit jį.
Dirbsiu tiek valandų, kiek reikės.
Galit man net nemokėti.
Bet mano sūnus neturi į tai įsivelti.
Kaip manai, kas nutiks,
kai žmonės išgirs, kad mane apvogei, o aš nieko nesiėmiau?
Šiame pasaulyje svarbiausia - tavo reputacija.
O tokia gėda seka paskui tave.
Aš nesijaudinu dėl savęs.
Galvoju tik apie savo sūnų.
Šeima, kurioje jis dirba mokytoju, vežasi jį į Ameriką.
Jei liepsit man mirti, mirsiu.
Bet jis niekad daugiau negaus tokios progos.
Prašau, palikit jį ramybėje.
Šią skolą išmokėti turiu aš.
Bose!
Tėve.
Stokis, tėve.
Genta.
Tėvo meilė - kilnus jausmas.
Aš ir pats esu tėvas.
Bet žmogus, esantis viršūnėje,
turi palaikyti tvarką, net jei tai - tik iliuzija.
Tikiu, kad dosnumas gali turėti didesnę galią.
Pažiūrėkime, ar toli nueisi su dosnumu, vaiki.
Kas per…
Dink iš čia! Hansu, bėk!
Hansu!
Hansu.
Hansu!
12.10 VAL.
Atsipeikėk! Judinkis!
Eik į aukštesnę vietą!
Gali būti daugiau pakartotinių smūgių. Bėk!
Čionai!
Reikia palaukti, kol pasibaigs.
Tikrai būtumėt tą padaręs?
Būtumėt nužudęs mano tėvą?
Dėl jo garbės,
jis turėjo apmokėti skolą.
Bet mirtis, kurios jis sulaukė…
Nuo pat atvykimo čia
turėjau žiūrėti, kaip mano tėvas kenčia daugybę pažeminimų.
Ir tai, kad šitaip jį palikau…
Žinau, kad tavo tėvui teko nuryti išdidumą, kad dirbtų man.
Todėl neiššvaistyk vėjais jo pasiaukojimo.
Žinai, ką privalai daryti.
Sek paskui tą savo jankių šeimą, girdi?
Ir pamiršk visa tai, net ir jį.
Nežinau, ką daryti.
Jis - mano tėvas.
- Jis - viskas, ką turėjau! - Stok!
Gerai įsižiūrėk!
Ne tu vienintelis šiandien kenti.
Šiandien atsirado begalė naujų našlaičių.
Bet tokiais laikais
žmogus susikuria savo likimą.
Bus tie, kurie kentės ir gyvens toliau,
ir tie, kurie tik skendės savo kančioje.
Nebūk vienas iš tų kvailių.
Aš susirasiu savo šeimą.
Tu keliauk.
Eik, čiupk tą naują gyvenimą.
Hansu?
Endriau.
Tik pažiūrėk į save. Dieve.
Kur tavo tėvas?
Hansu.
Koks siaubas.
Tu vis dar keliausi su mumis, ar ne?
Žinok, mes negrįšime.
Noriu išvykti.
Prašau, užbaikite krauti visus tuos daiktus.
Endriau, paimk sidabrinę žvakidę. Ji virtuvėlėje.
Jis negali grįžti į namą.
Jis greitai. Paskubėk, gerai?
Padėk man.
Palauk.
Taip, turim važiuoti.
Ponas Holmsas?
Jis…
Jis išvažiavo paruošti laivo. Iškart išplauksime.
Palikit vežimą.
Kelių nebėra.
Kaip tada nuvažiuosime prie vandens?
- Ne, negalim ten eiti. - Tai vienintelis kelias.
Pamirškit vežimą.
Kelių nebėra.
Susiraskite savo šeimas.
- Mama? - Endriau!
- Mama! - Ponia Holms!
Mama! Hansu!
Endriau!
Mama, paskubėk! Čionai! Bėk!
Tu.
20.48 VAL.
Kas yra?
Ką tu darai?
Gali dabar išlįsti.
Nebereikia slėptis.
Išlįsk.
Aš čia.
Prašau sėstis.
Turite sakės?
Deja, visa išsipylė ant žemės.
Galim pasiūlyti arbatos.
Jūsų šeima buvo saugi?
Man nepavyko grįžti namo. Tiltas prie šventyklos sugriuvo.
O keliai už stoties - apimti liepsnų.
Ėjau link tilto parke, kai susidūriau su tavim.
Bet jei eisime šiuo keliu, turėčiau juos pasiekti.
Tikiuosi, jie saugūs.
Kas yra? Kas nutiko?
Iš Negiši kalėjimo pabėgo daugybė kalinių.
Tarp pabėgusiųjų - trys šimtai korėjiečių.
Dabar jie traukia čionai.
Girdėjau, kad jie jau kurį laiką planavo pabėgimą.
Dabar jie pasinaudojo stichine nelaime kaip priedanga.
O ką jie turėtų daryti?
Sudegti gyvi?
Bet kas žino, kiek rūpesčių jie pridarys.
Gatvėmis vaikšto mūsų moterys ir vaikai.
Kaip apginsime juos nuo tokių pavojingų žmonių?
Nurimkite.
Girdėjote? Ištrūko korėjiečių gauja!
Po kelių valandų jie ateis čia…
Regis, jie jau čia, girdėjau, kad viską plėšia.
Panele, kur tai išgirdote?
- Kas jūs? - Tas, kuris klausinėja. Atsakykit.
Negerkit vandens iš šulinio.
Sako, kad korėjiečiai jį užnuodijo.
Liaukitės skleisti nepagrįstus gandus.
Eime. Turiu surasti savo šeimą.
Ačiū. Kiek aš jums skolingas?
Šiandien - nieko.
Kažkas vyksta. Neatsilik.
Jis - vienas iš jų. Kaip galim juo pasitikėti?
Padėkit mums!
Pažįstu daržinės savininką.
Eikite į daržinę.
Jis neprieštaraus, kad ten pasislėptumėt.
Paskubėkit! Greičiau!
- Ką jis sako? - Jis pažįsta savininką.
Jis sakė eiti į daržinę. Paskubėkit!
Ir tu slėpkis su jais.
Nėra laiko. Lipk į vežimą!
Greičiau!
Nejudėk. Net nekvėpuok.
- Greičiau! - Raskit juos!
Keturi vyrai nubėgo ten. Kur jie dingo?
Ką jie padarė?
Girdėjau, kad korėjiečiai kelia riaušes visame mieste.
Tai dar ne viskas.
Jie lenda į sugriuvusius namus ir vagia viską, kas vertinga.
Turime juos sučiupti arba jie viską paims.
Tie gyvuliai.
Kaip jie drįsta taip su mumis elgtis?
Mes juos įsileidome,
davėme darbus,
o štai kaip jie atsimoka.
Matėt juos ar ne? Sakykit.
Jie sprunka.
Taip, matėme juos.
Buvo keturiese.
Tenai!
Einam!
Kas ten?
Tik daržinė.
Gerai, kad savininkas išvažiavęs.
Bet jis nustebs, sugrįžęs pamatęs tokią betvarkę.
Patikrinkit ją.
Negirdėjote senio? Jis sakė, kad jie nuėjo ne ten.
Gal jie įsmuko į vidų, kai nematėte.
Jie klastingi.
Radau juos! Jie čia!
Einam!
Padekit ją!
Turime eiti.
Tu nieko negali padaryti.
Jie tiesiog įmes tave ten.
2.12 VAL.
Pažįstu kelis iš tų žmonių.
Tėve!
Laukėme tavęs, paskui pamanėm, kad tavęs netekom.
Galvą guldau, kad to ir norėjai.
Atsiprašau, kad nuvyliau.
Kaip gali juokauti tokiu metu?
Nes mes vėl kartu.
Hansu, ateik.
Kurį laiką juo rūpinsimės.
Tu vis dar turi apmokėti tėvo skolą.
1923 М. RUGSĖJO 1 D.
KANTO REGIONE ĮVYKO 7,9 BALO ŽEMĖS DREBĖJIMAS.
JIS PAREIKALAVO VIRŠ 100 000 GYVYBIŲ,
TAIP PAT IR NEKALTŲ KORĖJIEČIŲ,
KURIEMS JAPONŲ LINČIUOTOJAI
SUVERTĖ KALTĘ UŽ NUSIAUBTĄ KRAŠTĄ.
DĖL TIKSLAUS NUŽUDYTŲ KORĖJIEČIŲ SKAIČIAUS GINČIJAMASI…
BET DAUGELIS ISTORIKŲ AUKAS SKAIČIUOJA TŪKSTANČIAIS.
PAGAL LI MINDŽIN KNYGĄ
Išvertė Sandra Siaurodinė