(på japansk) Solomon, vis Tetsuya det.
Ja, jeg kigger.
Solomon, hvem er det?
Hana.
Du skulle have sagt, at du kom.
Jeg er glad for, at jeg kom.
Nu ved de møgkællinger derhenne, hvem du tilhører.
Hvad er det for en attitude?
Solomon, se.
Jeg har ingen penge i dag.
Se.
Risene er hårde.
Du må ikke røre, hvis du ikke vil købe.
De er pakket ind. Man skal røre.
Tror du, det er sådan, USA er?
Som en købmandsbutik?
Alt er færdigpakket og lige til at købe. Med så mange valg. Jeg er vild med det.
Du.
Vi burde stikke af til USA sammen.
Hvad snakker du om? Det har vi slet ikke penge til.
Penge er ikke noget problem, hvis man er ligeglad med, hvor de kommer fra.
Selvfølgelig betyder det noget, hvor de kommer fra.
Amen, Solomon.
Du er alt for velopdragen. Der venter dig et kedeligt liv.
Det er ikke noget for mig.
Jeg vil se det hele.
Hawaii. Paris. Pingviner.
Men først og fremmest Hawaii.
Nagano-san,
min mor taler altid om, hvor klog du er.
Men du er gift, ikke? Der gik hun glip af en stor chance.
Jeg har smagt din mors stegte kylling, Hana-chan.
Det er kun mig, der går glip af noget.
SLIK
Vi må hellere lade være.
Bevis, at jeg betyder mere for dig end de dumme tøser på skolen.
Du kender da mine følelser.
Gør det.
Vent. Hvad er det, du har i lommen?
Løb!
Hana!
Nagano-san, det var mig!
Tænk, at du er sunket så dybt!
-Skammer du dig ikke? -Undskyld. Jeg skal nok betale.
Hendes liv er svært nok med en fraskilt mor.
Jeg lover, vi aldrig kommer her igen!
Så let slipper du ikke!
Jeg ved, hvordan man tager sig af din slags.
Dumme svin!
Hallo? Jeg har fanget en butikstyv. Kom og anhold ham.
Lad være. Min far slår mig ihjel!
Endnu en koreaner. De er ballademagere.
Jeg vil have ham anholdt.
Lige nu.
Hvis jeg ikke gør noget, lærer knægten det aldrig.
Kom med det samme.
Solomon, stop!
Gør det ikke! Solomon!
Er du kommet noget til?
Nej, jeg er okay.
Er du hans far?
Han har aldrig gjort den slags før.
Det er derfor, vi kalder det en førstegangsforseelse.
Det er sådan, det starter.
Nej, han gør det aldrig igen.
Det sværger jeg.
Butiksejeren bad os om at informere skolen...
Så bliver han bortvist!
Måske endda smidt ud.
Han har begået en forbrydelse.
Det var bare lidt slik!
Jeg ved godt, det var forkert af ham,
og jeg vil straffe ham hårdt for det.
Jeg beder dig om at lade ham gå.
Hallo?
Ja, jeg er netop ved at tage mig af det.
Hvorfor det?
Men butikstyve skal da...
Javel.
Ja, det forstår jeg godt.
Se på mig.
Det lader til, at du har en magtfuld ven her i verden.
Du kan frit gå.
-Bare sådan? -Jeg har fået ordre til at løslade ham.
Hvem foretog det opkald?
Det er ligegyldigt nu.
Forklar dig.
Hvorfor gjorde du pludselig sådan noget?
Det var hendes skyld, ikke?
-Nej! -Sig sandheden.
Hana havde intet med det at gøre.
Fint.
Jeg tror på dig.
Det må aldrig ske igen.
Men så let slipper du ikke.
Jeg sender dig til USA.
-Endelig er jeg sikker. -Jamen det vil jeg ikke!
Ser du, din mor ønskede ikke, at du skulle vokse op her.
Men jeg ville have dig her hos mig. Jeg var egoistisk.
Nu kan jeg se, at jeg tog fejl.
Nej, jeg kan ikke forlade Hana!
Er du klar over, hvor meget værre det her kunne være endt?
Jeg vil ikke rejse væk. Det her er mit hjem.
Her vil du for altid være stemplet. Du rejser.
Din bedstemor bliver trist,
men jeg forklarer hende, at det er bedst for dig.
Sæt dig ind.
BYGGER PÅ MIN JIN LEES BOG
(på koreansk) Er du blevet vanvittig?
Ved du, hvilke kvinder der kommer der?
Dæmp dig.
Hele kvarteret ved det allerede!
Hvor tror du, jeg ved det fra?
Vi prøvede bare at hjælpe.
Er jeg ikke længere husets overhoved?
Det er det, du lige har fortalt hele verden!
Sådan er det ikke.
Selvfølgelig er du det.
Og dig. Har du ingen skam i livet?
Det er slemt nok, at vores folk har det så svært her...
...uden at I to opfører jer så skamløst.
Det er ikke så sært, at de tænker ilde om os!
Hun havde intet med det her at gøre.
Det hele var min idé.
Vi havde ikke de problemer, før du kom ind i vores hjem.
Hvad skal jeg stille op nu?
Hvordan kan jeg vise mig nogen steder,
når et par tåbelige kvinder har betalt min gæld?
Mine nosser skrumper ind!
Hvorfor siger du sådan?
Hvor havde du uret fra?
Min mor gav mig det.
Din mor?
En enke, der driver et pensionat, har sådan et ur?
Jeg kan ikke få luft her.
Vi ved godt, det var forkert af os. Vi beklager.
Vær sød at komme med hjem.
-Sunja! -Det kan ikke passe.
Babyen skulle ikke komme endnu.
Vi kan desværre ikke gøre så meget.
Deres datter har været syg ganske længe.
Det er ikke længere i vores magt.
Og hvis det skulle rygtes, at vi har en aidspatient her...
Med andre ord har vi ikke tænkt os at have hende indlagt.
Det må De ikke sige.
Jeg vil råde Dem til at pleje hende i hjemmet.
Familielægen kan beskytte hende...
Nej. Hun fortjener Deres pleje.
Jeg forstår Dem godt.
Men jeg kan umuligt bede mit personale om at behandle Deres datter...
Jeg kan gøre det.
Vi flytter patienten til en separat fløj.
Jeg tror godt, vi kan tage os af Deres datter.
Tusind tak.
Udmærket.
Tak, fordi du meldte dig.
For at sige det ligeud er der ingen kur.
Vi ved ikke, hvor længe hun kan holde ud.
Det kan være måneder.
Det kan være uger eller endda kun dage.
Jeg beklager, at jeg kommer sådan her, men jeg er desperat.
Først troede jeg, at han var sammen med banderne ved havnen,
men nu er jeg bange for, at han er involveret i noget farligere.
Jeg er syg af bekymring. Han er min ældste søn.
Skulle der ske ham noget...
Jeg håbede, du ville tale med ham.
Hvorfor tror du, jeg skulle have held med det?
Pastor Yoo har bedre chancer.
Jamen du er yngre og mere energisk.
Du forstår ham bedre.
Jeg er kun novice. Jeg kan ikke...
Han svarer ikke, når jeg spørger om noget.
Han siger, det er bedst, jeg ikke ved for meget.
Hvad kan han mene med det?
Jeg har allerede mistet min mand her.
Hvis jeg også mister min søn...
Tag det nu roligt.
Jeg opsøger ham.
Jeg ved, nogle mener, at du er for ung
og for uvidende på grund af din privilegerede opvækst,
men jeg er lykkelig for, at du er hos os.
Tak, men jeg mangler stadig at vise mit værd.
Jeg vil gøre mit bedste.
Du skal nok trænge igennem til ham. Det er jeg sikker på.
Tak.
Nu går vi.
Så min mor forsøger sig også med dig.
En mors kærlighed lader sig ikke kue så let.
Vær du taknemlig for det.
Jeg skal et sted hen.
Så følges jeg med dig.
Fint.
Hver dag traver jeg gaderne tynde
og bliver mindet om, hvor længe jeg har levet med lukkede øjne.
Jeg hørte om din far.
Hvor gammel var du, da han døde?
Fjorten.
Det må have været en tung byrde
at skulle brødføde din familie så ung.
Hvem her har ikke sådan en historie?
Du kan spørge enhver.
Hvad ved sådan en som dig?
Hana, du skal tage til USA.
Derovre ved de mere om det her.
Jeg læste sammen med en, hvis far er en berømt kirurg.
Jeg kontakter ham.
Hører du efter?
Hana, hør nu på mig.
Det er, som det er.
Hvad?
Du var den eneste dreng på 14, der talte sådan, Solomon.
Jeg tager ikke til USA.
Hvad har du så tænkt dig?
Det ændrer ikke noget at blive her.
Jeg dør bare.
Solomon, du fatter stadig ikke en joke.
Du er så sød.
Men du har aldrig kunnet se tingene, som de er, vel?
Det har du aldrig kunnet.
Det er tid til at se sandheden i øjnene, pastor.
De mænd og jeg
begiver os ned under jorden...
For hvad?
Så en metrobane kan fragte arbejdere længere og hurtigere væk.
Så de kan knokle sig halvt ihjel som os andre.
Men hører du os bede om en del af byttet?
Bare det mindste. Noget, der adskiller os fra de dyr, der skider på gaden.
Jeg forstår godt, hvad du mener.
Men at tale så åbent om det...
Det er ikke kun dig og din familie,
Vi rammes alle, når de lader hammeren falde.
Alle de mennesker!
Tror du ikke, jeg ved det?
Tror du ikke, min mors ansigt hjemsøger mine drømme,
så jeg vågner med tårer i øjnene?
Jeg tænker på dem alle sammen. Mine brødre, mine søstre,
selv fremmede, jeg aldrig har mødt.
Men hvis jeg lader mig præge af min frygt...
...vil jeg ikke længere kunne genkende mig selv.
Er jeg så herre over min egen krop?
Kan jeg kalde mig en mand uden en krop?
Solomon...
...da du var rejst til USA...
...gloede jeg på alle de fornemme huse og forestillede mig...
...hvor skønt det ville være at vokse op i sådan en familie.
Jeg var sikker på, at børn i de familier
aldrig oplevede den tomme følelse af, at de aldrig ville blive til noget.
Jeg blev smittet af en fyr, der kom fra sådan en familie.
Du ved nok.
En af dem, der elsker at prale om sine samuraiforfædre og den slags pladder.
Hvorfor fortæller du mig det?
Fordi du skal vide, hvordan jeg har levet mit liv.
Og det er vigtigt, at du ser, hvordan jeg er endt.
Den Hana, du kendte er væk.
Vi er ikke mænd. Ikke i deres øjne.
Og den ydmygelse driver os ud i druk...
...og slåskampe...
...og hustruvold derhjemme.
Der er vi i det mindste ikke nederst på rangstigen.
Der er en, der er endnu lavere.
Vi har spillet efter deres regler...
...men fryser og sulter vi ikke stadig?
Det er på tide, at vi knuser de regler.
Pas på, hvad du siger.
Folk er blevet anholdt for at sige langt mindre.
Du kan stadig ikke se det, vel?
Måske skyldes det jakkesættet.
Vent.
Hvad skal jeg sige til din mor?
Sig til hende, at hun har en søn, der er taknemlig for sin mors kærlighed.
Solomon, se på mig.
Du bliver aldrig en af dem.
Selv ikke med dit dyre tøj og din fine uddannelse.
De lader døren stå på klem lige nok,
til at du tror, du har en chance...
...men lad dig ikke narre.
Du har vist en rigtig møgdag.
Jeg kender dig. Du er Mamoru Yoshii.
Jeg har også hørt om dig. Drengen, der forkludrede handlen.
Siger de det?
Jeg har heller ikke selv det bedste ry.
Jeg tror, at vi to...
...har meget tilfælles.
Er du okay?
Tænk ikke på mig.
Kvinder har født siden tidernes morgen, ikke? Gå bare.
Gå ud og find Yoseb. Skynd dig.
Kyunghee er bekymret.
Ja, find ham hurtigt.
Han kan være ubesindig, når han har det sådan.
Ved du, hvor han kan være?
Sikkert på baren under sporvognens stoppested.
Vær sød ikke at dømme ham for hårdt.
Bare rolig. Jeg løser det.
Er I klar over, hvem jeg er?
Jeg er adelig!
Min familie tilhører en af de ældste adelsslægter i Pyongyang!
Wow, er du adelig? Det siger du ikke?
Jeg er også adelig!
Og det er den fine herre her også.
Det er jeg også! Adelig!
Hvor vover I at håne mig?
Min chef sætter sin lid til mig.
Kan du sige det samme om de væmmelige svin, du arbejder for?
Det er vist snarere omvendt, som jeg ser det.
Jeg har undret mig over, hvad du gør.
Hvordan du har holdt fast i dit job.
Hvad er du? Spion for japanerne?
Eller tyv?
Yoseb!
Hvad laver du her?
Har hun sendt dig?
Sunja har veer.
Af sted.
Jeg vil drikke ud.
Jeg er ikke til nogen gavn der.
Du har ondt af dig selv lige nu.
Halløj! En ekstra kop her!
Hvad laver du her? Gå hjem til din kone.
Hun bad mig om at finde dig.
Og hvad med dig? Er du også adelig?
Spiller det nogen rolle nu?
Det betyder jo intet her.
Møgsvin.
Det er det, de ønsker.
At vi vender os mod hinanden.
Mener du virkelig, at vi alle er ens nu?
Du, der havde en tjener til at dække ethvert behov?
Og hvor er han nu?
Det gør ikke vores forældres trængsler nemmere at dvæle ved det, der er mistet.
Det er for tåbeligt, min bror.
Hvad nytter det at skændes indbyrdes?
Din familie har investeret i dig.
Choate, Yale. Dyrt cv.
Det samme kan siges om dig.
UCLA, Stanford Law.
Og nu er vi begge tilbage.
Og jeg hører, det går godt med din fars pachinkohal.
Hvorfor pludselig tale om pachinko?
Pachinko interesserer mig.
Hvorfor? Det er kun for folk, der ikke har andre muligheder.
Måske for længe siden.
Jeg er ikke med.
Synes du, vi skal gå ind i pachinko?
Ikke her.
Markedet er mættet takket være folk som din far.
Men i Korea, Thailand, Macau.
Hvem ved? Måske endda Vegas.
Og din store idé...
...er den legitim?
Mener du, om den er lovlig?
Ja.
Jeg...
Jeg elskede min bedstefar højt.
Men det er ikke sådan, at jeg ikke vidste, hvem han var,
eller hvad han lavede.
Jeg benægter det ikke.
Verden opfattede ham nok som en skurk,
men for mig...
...var han den, der reddede mig
fra min narkomanfar,
hans egen søn.
Det, jeg vil sige, er...
...at jeg ikke skammer mig over min bedstefar.
Men...
Jeg er ikke ham.
Og folk som os
behøver ikke at gå i familiens skygge.
Ikke længere.
Bare tænk over det.
Hvor er din yakuzakæreste?
At han har en pachinkohal, gør ham ikke til en yakuza.
Vi skyndte os herhen,
så han tog tilbage for at hente nogle ting.
Jeg har altid undret mig.
Han må have haft mange kvinder at vælge mellem,
selvom han er koreaner.
Men hvorfor valgte han dig?
Og han forlod dig ikke engang, da han hørte,
hvor tit du spredte ben for alle de andre mænd.
Du kan godt spare dig.
Du får mig ikke til at skændes.
Vil du så bare kede mig ihjel?
I så fald kan du give mig en kniv, så jeg kan gøre det forbi nu!
Bedstemor.
Du er her også.
Det er sgu en hel familiesammenkomst.
Gå hen og køb mig en kop kaffe.
Etsuko-san brugte en masse penge på at tage sig af dig.
I koreanere er så besatte af penge.
Alle sagde til hende, at det var håbløst,
men hun ville ikke give op.
Ingen mor kan nogensinde opgive sit barn.
Hvorfor er du her?
Sig sandheden. Du kan ikke engang lide hende.
Ligesom du hadede, at jeg var sammen med din dyrebare sønnesøn.
Jeg ved, at du kendte til Solomon og mig.
Bedstemor,
alle synes, du er en sand helgen.
Men hvis Solomon nogensinde finder ud af,
at du sagde, jeg skulle stikke af,
hvad tror du så, han vil sige?
Hvad fanden?
Kan du ikke huske, hvad du sagde, efter at Solomon var taget til USA?
Du sagde, det var godt, at han var kommet væk fra os.
For hvis han blev, ville vi bare ødelægge ham.
Du mente mig. At jeg ville ødelægge ham.
Jeg har hadet dig lige siden, fordi du sagde det,
selvom jeg vidste, at du havde ret!
Troede du, at jeg talte om dig?
Jeg sagde de ord... om mig selv.
Dig?
Engang havde jeg en anden søn.
Han var også god.
Men fordi jeg ødelagde hans liv...
...er han væk nu.
Hvorfor kommer babyen ikke ud?
Jeg ved det ikke.
Så er det nok!
Hvordan skal man kunne sove i den larm?
Du har ikke ret til at komme brasende!
Se lige de hofter!
Hvad laver du?
Jeg har forløst nok grise til at vide, hvordan det foregår.
Hjælp mig.
Kom nu!
Hør efter! Flere rene lagner. Og vand. Nu!
Du skal stå op!
Jeg har ikke flere kræfter.
Pres!
Sammen!
Mor!
Bliv ved!
I denne verden af nød og strid
Hvad håber du så på?
Er det ikke nok, at du har nydt
Rigdom og velstand?
Skål!
Specialpolitiet. Rutinekontrol.
Jeg skal se i din taske.
-Rejs dig op. -Er der et problem?
Jeg har ikke gjort noget galt.
Giv mig din taske. Jeg skal kigge i den.
Det er bare mit arbejdstøj.
Aflever den så.
Hvad har du i frakkelommerne?
Rejs dig op.
Fart på.
Jeg beder dig. Det er til mine grise.
Forhold dig i ro.
Du skal presse endnu mere! Godt arbejde.
Du klarer det flot. Bare lidt mere!
Du skal presse, så babyen kan komme ud.
-Jeg kan ikke mere. -Kom nu. Én gang til!
Du kan godt.
Sunja, du er stærk.
Kom så. Én gang til! Lidt mere.
Så kommer babyen ud.
Den skal nok komme. Bliv ved med at presse!
Du klarer det flot.
Hvordan kunne vi bare sidde der?
Tænk, at jeg intet gjorde...
Selvfølgelig gjorde du ikke noget!
Det hedder overlevelse.
Hvorfor skal du prøve at løse alting?
Hvor længe skal du blive ved? Har du ikke lidt nok?
Og at få medlidenhed med sådan en pige og tage hende med hjem til os...
Nu holder du op!
Sådan skal du ikke tale om Sunja.
Det finder jeg mig ikke i.
Undskyld. Det var grimt sagt af mig.
Det er ikke kun dine ord,
men også dine tanker.
Min bror...
...jeg skulle have været død i år.
Men i stedet står jeg her foran dig.
Det kan jeg takke Sunja for.
Du ved ikke, hvad hun har gjort, eller hvad hun er i stand til.
Men det ved jeg.
Nu kommer den!
Bliv ved med at presse!
Én gang til! Pres!
Jeg kan se hovedet. Babyen er på vej ud!
Sammen med Sunja får jeg en følelse af...
...at måske kan mit liv...
...blive betydningsfuldt.
Ikke i det store billede,
men jeg føler, at jeg kan udrette noget.
Mit barn skal ikke vokse op i en verden som den her.
Mit barn...
...skal kunne genkende sig selv i sin krop,
og mit barn skal have det godt.
Min bror, fortjener vores børn i det mindste ikke det?
Det gør du...
...og det gør jeg også.
Sunja, det er en dreng.
Jeg kan kende det ansigt.
Min mor.
Min far.
Jeg kan kende ham.
Kom og mød din søn.
En søn?
Min søn.
Tænk sig, at de bliver som os.
Svoger...
...vil du navngive babyen?
Mig?
Den ære fortjener jeg ikke.
Du er familiens overhoved.
Det er ikke en ære, men en pligt.
Ham, der åbnede en ny verden...
...der var stærk i troen...
...da ingen andre var.
Han skal hedde Noa.
Ser jeg...
...hæslig ud i dine øjne?
Min eneste bekymring er, at du har ondt.
Du er stadig min Hana.
Det kan intet lave om på.
Er der mere?
Jeg var ikke klar over, hvor sulten jeg var.
Der er altid mere. Spis op.
Bedstemor, hvor har du alt det fra?
Hotellet havde et transportabelt gasblus.
Mellemretterne havde jeg med hjemmefra.
Havde du mellemretter med?
Jeg vidste ikke, hvor længe vi skulle være her.
Se, hvor meget der var plads til i beholderen.
-Kom og spis. -Jeg er ikke sulten.
Du skal have noget at styrke dig på.
-Spis. -Jeg sagde, jeg ikke ville spise.
Banken har fyret mig,
fordi jeg frarådede fru Han at skrive under.
Det er din skyld.
At jeg fik ondt af hende.
Og at jeg blev svag.
Det er ikke svaghed.
Uanset hvad det var,
har det ødelagt alt for mig.
Alt det, jeg har arbejdet så hårdt for.
Synes du virkelig, du har haft et hårdt liv?
Nu begynder du også.
Er du bitter over,
at jeg har det, du ikke havde, og ikke lider, som du gjorde?
Fint. Du har ret.
Der kan jeg ikke vinde.
Jeg havde også et valg.
For længe siden...
...kunne jeg have fået umådelige rigdomme, men jeg sagde nej.
Det var før krigen.
Inden jeg blev gift med din bedstefar.
Hvorfor sagde du nej?
Hvordan skulle jeg kunne leve et liv, der var delt i to?
Det ene liv måtte jeg tale om, og det andet skulle være skjult.
Det betyder noget.
Vigtigere end succesen selv
er baggrunden for ens succes.
Det ved jeg godt, bedstemor.
Jeg prøver.
Du kommer for sent.
Hvorfor går du ikke i dit jakkesæt længere?
Gud har ikke brug for at se mig i jakkesæt.
Det her er mere behageligt.
Hvad er der?
Jeg har en søn nu.
Hvor du har svigtet...
...har en anden kvinde leveret.
Hører du mig?
Nogle kvinder er mere medgørlige, ikke?
Jeg behøver ikke at forklare mig.
Men hermed
er du fritaget for dine ægteskabelige pligter.
Det må glæde dig.
Jeg ved godt, at vores ægteskab har været en forbandelse for dig.
Det er vel en form for trøst.
Men det er for sent.
Min krop...
Du har besudlet den.
Men...
...din dyrebare søn...
Gad vide, hvad han vil synes om dig.
Tekster af: Eskil Hein