(japāniski) Solomon, parādi Tecujam.
Jā, es skatos.
Solomon, kas tā tāda?
Hana.
Varēji man pateikt, ka nāksi.
Priecājos, ka atnācu.
Tagad tās maitas zina, kam tu piederi.
Kas tā par attieksmi?
Solomon, paskaties.
Man šodien nav naudas.
Skat.
Cieti rīsi.
Neaiztiec, ja nepērc.
Tie ir iepakojumā. Domāti aiztikšanai.
Kā tu domā, Amerika ir tāda?
Kā pārtikas veikals?
Viss sapakots, gatavs. Tik liela izvēle. Man patīk.
Ei.
Mums vajadzētu kopā bēgt uz Ameriku.
Par ko tu runā? Mums nav tādas naudas.
Nauda nav problēma, ja vienalga, no kurienes tā nāk.
Protams, nav vienalga, no kurienes tā nāk.
Āmen Solomonam.
Ģimene tevi pārāk labi audzinājusi. Tevi gaida garlaicīga dzīve.
Tas nav domāts man.
Es gribu redzēt visu.
Havaju salas. Parīzi. Pingvīnus.
Bet visvairāk Havaju salas.
Nagano kungs,
mana mamma vienmēr slavē jūsu gudrību.
Bet jūs esat precējies, vai ne? Viņa palaida savu iespēju.
Esmu ēdis tavas mammas cepto vistu, Hana.
Pasaki viņai, ka iespēju palaidu es.
KONFEKTES
Nevajag.
Pierādi, ka es tev nozīmēju vairāk nekā tās maitas skolā.
Tu jau zini, ko es jūtu.
Izdari to.
Pag, kas tavā kabatā?
Bēdz!
Hana!
Nagano kungs, tā biju es!
Tad tāds tu esi kļuvis!
-Tev nav kauna? -Piedodiet. Es par to samaksāšu.
Viņai jau tā grūta dzīve, šķīrusies māte.
Apsolu, nemūžam neatgriezīsimies!
Tik viegli sveikā neizspruksi!
Zinu, kā tikt galā ar tādiem kā tu.
Maitasgabal!
Hallo? Veikalā noķēru zagli. Brauciet viņu arestēt.
Lūdzu, tētis mani nogalinās!
Kārtējais korejietis, nemiera cēlējs.
Gribu, lai viņu arestē.
Ātri.
Bet, ja es neko nedarīšu, tas puisis nemūžam nelabosies.
Brauciet nekavējoties.
Solomon, izbeidz!
Nedari to! Solomon!
Esi savainots?
Nē, man viss kārtībā.
Esat viņa tēvs?
Viņš nekad agrāk neko tādu nav darījis.
Tāpēc to saucam par pirmo pārkāpumu.
Tā tas sākas.
Nē, viņš vairs nekad tā nedarīs.
Zvēru.
Veikala īpašnieks mūs lūdza informēt viņa skolu…
Bet tad viņam neļaus iet uz skolu!
Pat izslēgs.
Bet viņš ir izdarījis noziegumu.
Tā bija tikai konfekte!
Zinu, ka viņš rīkojās nepareizi,
un es viņu bargi par to sodīšu.
Es jūs lūdzu, laidiet viņu vaļā.
Hallo?
Jā, es tagad tieši to risinu.
Kāpēc tā?
Bet veikalu zagļi ir…
Skaidrs.
Jā. Es saprotu.
Skaties uz mani.
Izskatās, ka tev šajā pasaulē ir ietekmīgs draugs.
Varat tagad iet.
-Proti? -Man pavēlēts viņu atbrīvot.
Kas zvanīja?
Tam tagad nav nozīmes.
Paskaidro savu rīcību.
Kāpēc tu ko tādu darīji?
Vainīga bija viņa, vai ne?
-Nē! -Saki man taisnību.
Hanai ar to nebija nekāda sakara.
Labi.
Es tev ticu.
Tas nedrīkst atkārtoties.
Bet tu tik viegli sveikā neizspruksi.
Es tevi sūtīšu prom uz Ameriku.
-Es beidzot esmu izlēmis. -Es negribu!
Tu zini, ka tava māte negribēja, lai tu augtu te.
Bet es gribēju, lai tu paliec pie manis. Es biju egoistisks.
Es tagad redzu, ka kļūdījos.
Nē, es nevaru pamest Hanu!
Tu saproti, cik traki šis vakars varēja beigties?
Es negribu braukt. Manas mājas ir te.
Te tu vienmēr būsi apzīmogots. Tu brauksi.
Tava vecāmāte būs apbēdināta,
bet es viņu pārliecināšu, ka tev tā būs labāk.
Kāp iekšā.
PAMATĀ MINDŽINAS LI GRĀMATA
(korejiski) Esi zaudējusi prātu?
Zini, kādas sievietes iet uz tādām vietām?
Nebļauj tā.
Viss rajons jau zina!
Kā, tavuprāt, es uzzināju?
Mēs tikai mēģinājām palīdzēt.
Es vairs neesmu šīs mājas galva?
Jo tieši to tu nupat visai pasaulei paziņoji!
Tā nav.
Protams, ka esi.
Un tu. Tev nav kauna?
Mūsējiem jau tā šeit ir tik grūta dzīve…
bet jūs darbojaties bez kauna un goda.
Kāds brīnums, ka par mums tik slikti domā!
Viņai ar to nebija nekāda sakara.
Tā bija tikai mana ideja.
Mums nebija šādu nepatikšanu, kamēr tevis te nebija.
Ko lai es tagad daru?
Kā lai rādos cilvēkos,
zinot, ka muļķa sievietes nomaksāja manus parādus?
Man pauti raujas čokurā!
Kāpēc tu tā runā?
Kur tu dabūji to pulksteni?
To man iedeva māte.
Tava māte?
Atraitnei, kura vada pansiju, ir tāds pulkstenis?
Es nespēju te paelpot.
Mēs zinām, ka darījām nepareizi. Mēs atvainojamies.
Lūdzu, nāc atpakaļ mājās.
-Sundža! -Tas nevar būt.
Bērniņam vēl nav jādzimst.
TOKIJA 1989
Diemžēl mēs maz ko varam darīt.
Jūsu meita ir slima jau kādu laiku.
Šajā brīdī vairs neko nevaram līdzēt.
Un, ja izplatīsies baumas, ka mums te ir paciente ar AIDS…
Citiem vārdiem sakot, neesam gatavi par viņu rūpēties.
Lūdzu, nesakiet tā.
Es jums ieteiktu viņu ārstēt mājās.
Ģimenes ārsts var pasargāt…
Nē. Viņa ir pelnījusi jūsu aprūpi.
Es saprotu, kā jūs jūtaties.
Bet es nevaru lūgt savus darbiniekus rūpēties par jūsu meitu…
Es to darīšu.
Pārvedam pacienti uz atsevišķu spārnu.
Domāju, varam rūpēties par jūsu meitu.
Liels jums paldies.
Nu labi.
Paldies, ka pieteicāties.
Godīgi sakot, to nevar izārstēt.
Mēs nezinām, cik ilgi viņa nodzīvos.
Tie varētu būt mēneši.
Tās varētu būt nedēļas vai pat dienas.
Piedodiet, ka tā nāku, bet esmu izmisumā.
Sākumā domāju, ka viņš tikai pavada laiku ar puišiem piestātnē,
bet man bail, ka tagad ir iesaistījies bīstamākās lietās.
Es tā satraucos. Viņš ir mans vecākais dēls.
Ja ar viņu kaut kas notiktu…
Es cerēju, ka jūs varētu ar viņu aprunāties.
Kāpēc domājat, ka man būs kādi panākumi?
Mācītājam Ju sanāktu labāk.
Bet jūs esat jaunāks, enerģiskāks.
Jūs viņu labāk sapratīsiet.
Esmu mācītāja palīgs. Es nevaru…
Viņš vairs neatbild uz maniem jautājumiem.
Saka: jo es mazāk zinot, jo man drošāk.
Ko viņš varētu ar to domāt?
Es jau te esmu zaudējusi savu vīru.
Ja zaudēšu arī savu dēlu…
Nesatraucieties.
Es aiziešu pie viņa.
Zinu, daži domā, ka jūs esat par jaunu,
neko nesaprotat, jo esat audzis privileģētos apstākļos,
bet es jūtos laimīga, ka jūs pie mums esat.
Paldies, bet man vienalga sevi jāpierāda.
Darīšu, ko varu.
Jums izdosies viņu uzrunāt. Zinu, ka izdosies.
Paldies.
Ejam.
Tad mana māte izdomāja izmēģināt arī ar jums.
Mātes mīlestību nevar tik viegli zaudēt.
Esi par to pateicīgs!
Mani kaut kur gaida.
Tad es tevi pavadīšu.
Labi.
Es ik dienu eju pa šīm ielām,
un tās man atgādina, ka esmu dzīvojis ciet acīm.
Es dzirdēju par tavu tēvu.
Cik tu biji vecs, kad viņš nomira?
Bija 14 gadi.
Tā noteikti ir smaga nasta -
tik jaunam barot ģimeni.
Kuram gan te nav tāda stāsta?
Pajautājiet jebkuram.
Ko gan tāds kā jūs var zināt?
Hana, tev jābrauc uz Ameriku.
Tur vairāk par to zināms.
Mana koledžas drauga tēvs ir slavens ķirurgs.
Es sazināšos ar viņu.
Tu klausies?
Hana, uzklausi mani.
Kā nu ir, tā ir.
Ko?
Tu biji vienīgais 14 gadus vecais puisis, kurš tā runāja, Solomon.
Es nebraukšu uz Ameriku.
Ko tad tu darīsi?
Paliekot nekas nemainīsies.
Es vienkārši nomiršu.
Solomon, tu joprojām nesaproti jokus.
Tik burvīgi.
Bet tu nekad neesi spējis pieņemt realitāti, jā?
Nekad neesi spējis.
Laiks atvērt acis, mācītāj.
Mēs ar tiem vīriem
dodamies pazemē…
Kāpēc?
Lai kāds metro varētu vest vairāk strādnieku tālāk un ātrāk.
Lai viņi var strādāt vaiga sviedros kā mēs.
Bet vai mēs prasām to, ko tur atrodam?
Kaut ko, jebko, kas mūs atšķirtu no dzīvniekiem, kas dirš uz ielas.
Es saprotu, ko tu saki, tiešām.
Bet tik atklāti par to runāt…
Ne tikai tu un tava ģimene,
bet mēs visi sajutīsim, kā viņu veseris mūs iedzen zemē.
Visus šos cilvēkus!
Domājat, es to nezinu?
Nedomājat, ka mani sapņos vajā mātes seja
un liek pamosties ar asarām acīs?
Es domāju par viņiem visiem. Saviem brāļiem, māsām,
pat vēl nesatiktiem svešiniekiem.
Bet, ja ļaušu bailēm mani veidot…
es vairs nepazīšu savu apveidu.
Tad kā es to varēšu saukt par savu ķermeni?
Un vai bez ķermeņa es varu sevi saukt par cilvēku?
Solomon…
kad tu aizbrauci uz Ameriku…
es skatījos uz tām smalkajām mājām un iztēlojos…
cik lieliski būtu uzaugt tādā ģimenē.
Noteikti to ģimeņu bērni
nekad nejutās tā, ka no viņiem nekas labs neiznāks.
Es dabūju to slimību no puiša, kurš nācis no vienas tādas ģimenes.
Tu zini,
tādas, kurām patīk lielīties ar saviem samuraju senčiem un vēl ko.
Kāpēc tu man to stāsti?
Tev jāzina, kā esmu dzīvojusi savu dzīvi.
Un tev jāredz, ar ko tas beidzies.
Tās Hanas, kuru pazini, vairs nav.
Mēs neesam cilvēki. Viņu acīs.
Un šis pazemojums liek mums dzert,
kauties
un, atgriežoties mājās, sist sievas.
Vismaz tur zinām, ka neesam viszemākie.
Ir kāds pat vēl zemāks.
Mēs spēlējam pēc viņu noteikumiem,
bet vai aizvien neesam nosaluši, izsalkuši?
Mums pienācis laiks tos likumus sadragāt.
Esi uzmanīgs, ko runā.
Ir apcietināti cilvēki, kuru teiktais bijis niecīgāks.
Jūs joprojām nesaprotat?
Varbūt uzvalka dēļ.
Pagaidi.
Ko man teikt tavai mātei?
Pasakiet viņai, ka viņai ir dēls, kurš ir pateicīgs par mātes mīlestību.
Solomon, paskaties uz mani.
Tu nekad nebūsi viens no viņiem,
pat ar skaistajām drēbēm un smalko izglītību.
Protams, viņi atstās puspavērtas durvis,
lai tu domātu, ka tev ir cerības,
bet neļaujies tikt apmuļķots.
Izskatās, ka jums ir smaga diena.
Es jūs pazīstu. Jūs esat Mamoru Jošii.
Es arī esmu par jums dzirdējis. Puika, kurš iznīcināja darījumu.
Vai tā runā?
Man arī nav laba reputācija.
Domāju, mums abiem…
mums abiem ir daudz kopīga.
Tev viss labi?
Neuztraucies par mani.
Sievietes mūžam ir dzemdējušas, ne? Ej.
Ej un ātri atrodi Josepu.
Kjonhi ir tā satraukusies.
Jā, sameklē viņu ātri.
Tādā stāvoklī viņš var būt pārgalvīgs.
Ir kāda doma, kur viņš varētu būt?
Viņš būs bārā zem tramvaja pieturas.
Bet, lūdzu, pārāk viņu nenosodi.
Neuztraucies. Vērsīšu to par labu.
Zināt, kas es esmu?
Esmu dzimis dižciltīgs!
Mana dzimta ir viena no senākajām Phjončhanā!
Oho, tu esi dižciltīgs? Ko tu neteiksi?
Es arī esmu dižciltīgs!
Un tāpat arī šis godājamais kungs.
Es arī! Dižciltīgs!
Kas tu esi, lai mani izsmietu?
Priekšnieks uz mani paļaujas.
Vai tu vari teikt to pašu par savām stulbajām cūkām?
Man šķiet, drīzāk otrādi.
Es vienmēr prātoju, kā tev tas izdodas,
kā tu tik ilgi paturi savu darbu.
Kas tu esi? Japāņu spiegs?
Vai zaglis?
Josep!
Ko tu te dari?
Tevi atsūtīja viņa?
Sundžai sākušās dzemdības.
Ej.
Gribu pabeigt savu dzērienu.
No manis tur nebūs jēgas.
Tu tagad sevi žēlo.
Ei! Atnesiet man arī trauciņu!
Kāpēc esi te? Ej pie sievas.
Tieši viņa lika man tevi atrast.
Un kā ar tevi? Tu arī esi dižciltīgs?
Vai tagad tam ir nozīme?
Tam te nav nekādas vērtības.
Mērglis.
Tieši to viņi grib,
lai mēs vēršamies cits pret citu.
Ei, tu tiešām domā, ka tagad mēs visi esam vienādi?
Tu, kam bija kalps, kurš gādāja par visām tavām vajadzībām.
Un kur viņš tagad ir?
Mūsu vecāku grūtības nešķiet vieglākas, gremdējoties atmiņās par to, kas zaudēts.
Brāl, muļķīgi tā domāt.
Kāda jēga mums savā starpā karot?
Jūsu ģimene padarīja jūs par investīciju.
Čouta, Jeila. Dārgs CV.
Par jums varētu teikt to pašu.
UCLA, Stenforda Juridiskā skola.
Un nu mēs abi esam atpakaļ.
Un es dzirdēju, ka labi klājas jūsu tēva pačinko zālei.
Kāpēc pēkšņi pieminat pačinko?
Mani interesē pačinko.
Kāpēc? Tas domāts tiem, kuriem nav citas izvēles.
Varbūt tā bija sen atpakaļ.
Es nesaprotu.
Gribat, lai iesaistāmies pačinko biznesā?
Ne te.
Pateicoties tādiem kā tavs tēvs, tirgus ir pārāk piesātināts.
Bet Korejā, Taizemē, Makao.
Kas to lai zina? Pat Vegasā.
Un vai šī jūsu dižā ideja
ir pieļaujama?
Jautājat, vai tā ir likumīga?
Jā.
Es…
Es ļoti mīlēju savu vectēvu.
Tomēr es zināju, kas viņš bija
un ko viņš darīja.
Es to nenoliedzu.
Pasaule viņu varbūt redzēja kā nelieti,
bet man
viņš bija cilvēks, kurš mani izglāba
no mana tēva narkomāna,
viņa paša dēla.
Es tikai mēģinu pateikt…
Man nav kauns par manu vectēvu.
Tomēr…
es neesmu viņš.
Un tādiem cilvēkiem kā mums
nav jāstaigā mūsu ģimenes ēnā.
Vairs nav.
Vienkārši padomājiet par to.
Kur tavs draudziņš jakudza?
Tāpēc, ka viņam pieder pačinko zāle, viņš nav uzreiz jakudza.
Mēs steigšus atbraucām šurp,
tāpēc viņš devās atpakaļ pēc vajadzīgajām mantām.
Es vienmēr esmu prātojusi.
Viņam noteikti bija daudz sieviešu, no kurām izvēlēties,
lai gan viņš ir korejietis.
Bet kāpēc viņš izvēlējās tevi?
Un viņš tevi nepameta pat tad, kad uzzināja,
cik bieži tu papleti kājas svešiem vīriešiem.
Paklusē.
Tu nepiespiedīsi mani cīnīties.
Kritīsi man uz nerviem, līdz nomiršu?
Tādā gadījumā atnes man nazi, lai varu mirt uzreiz!
Vecomāt,
tu arī te.
Sasodīts ģimenes salidojums.
Aizej nopērc man kafiju.
Ecuko iztērēja daudz naudas, tevi meklēdama.
Jūs, korejieši, esat tik apsēsti ar naudu.
Visi viņai teica, ka tas ir bezcerīgi,
bet viņa nepadevās.
Neviena māte nekad nezaudē cerības attiecībā uz savu bērnu.
Kāpēc tu esi te?
Saki man patiesību. Tev viņa nemaz nepatīk.
Tāpat kā ienīdi mani, ka biju kopā ar tavu dārgo mazdēlu.
Es zinu, ka tu zināji par mani un Solomonu.
Vecomāt,
visi tevi uzskata par tādu svēto.
Bet, ja Solomons kādreiz uzzinās,
ka tieši tu man liki aizbēgt,
kā tu domā, ko viņš teiks?
Ko vēl ne?
Tu neatceries, ko pateici, kad Solomons aizbrauca uz Ameriku?
Tu teici, ka tas ir labi, ka viņš tika no mums prom.
Ja viņš būtu palicis, mēs būtu viņu iznīcinājuši.
Tu domāji mani. Es būtu viņu iznīcinājusi.
Un, kopš tu to pateici, esmu tevi ienīdusi,
pat ja zināju, ka tev bija taisnība!
Tu domāji, ka es runāju par tevi?
Es tos vārdus teicu… par sevi.
Sevi?
Man bija vēl viens dēls.
Un viņš arī bija krietns.
Bet tāpēc, ka es izpostīju viņa dzīvi…
viņa vairs nav.
Kāpēc bērniņš nedzimst?
Es nezinu.
Pietiek!
Kā tādā troksnī lai guļ?
Jums nav tiesību te ielauzties!
Paskatieties uz gurniem!
Ko jūs darāt?
Esmu gana pieņēmusi cūku dzemdības, zinu, kā tas notiek.
Palīdziet man.
Nāc šurp!
Paklausies! Tīrus palagus. Un ūdeni. Ātri!
Atbalsties uz pēdām!
Man vairs nav spēka.
Spied!
Kopā!
Māt!
Vēl! Vēl! Vēl!
Šajā grūtību pasaulē
Kāda ir jūsu cerība?
Vai nepietiek, ka esat izbaudījuši
Labklājību un bagātību?
Uz veselību!
Policija. Rutīnas pārbaude.
Man jāpārbauda tava soma.
-Celies. -Kaut kas noticis?
Es neesmu neko sliktu izdarījis.
Iedod somu. Man jāpārbauda, kas tajā ir.
Tikai manas darba drēbes.
Tūlīt to iedod.
Ei, kas tev mēteļa kabatās?
Piecelies.
Ātrāk.
Lūdzu. Tās ir manām cūkām.
Paliec mierā.
Tev jāspiež stiprāk! Tev labi sanāk.
Tev lieliski sanāk. Vēl pavisam nedaudz!
Ir jāspiež, lai mazais iznāktu.
-Es vairs nespēju. -Saņemies, vēl reizi!
Tu to vari.
Sundža, tu esi stipra.
Nu taču, vēl reizi! Vēl nedaudz.
Tad mazais iznāks.
Tas iznāks. Turpini spiest!
Tev labi sanāk.
Kā mēs visi tā vienkārši sēdējām?
Ja padomā, ka es neko nedarīju…
Protams, ka tu neko nedarīji!
To sauc par izdzīvošanu.
Kāpēc tev būtu tas viss jāuzņemas?
Cik vēl ilgi tev būs tas jādara? Vai tu neesi gana cietis?
Un apžēloties par tādu meiteni, ievest viņu mūsu mājās…
Izbeidz!
Tu nedrīksti tā runāt par Sundžu.
Es to nepieļaušu.
Piedod. Es ļauni izrunājos.
Ne jau tikai vārdi,
bet arī tavas domas.
Brāli…
Es varēju šogad nomirt.
Bet tā vietā es stāvu tavā priekšā.
Un par to ir jāpateicas Sundžai.
Tu nezini, ko viņa ir darījusi un uz ko viņa ir spējīga.
Bet es zinu.
Tas dzimst!
Turpini spiest!
Vēl vienu reizi, spied!
Es redzu galviņu. Mazulis dzimst!
Kopā ar Sundžu man ir sajūta…
ka varbūt mana dzīve…
var būt kaut kā nozīmīga.
Ne lielā mērogā,
bet es jūtu, ka es varu kaut ko paveikt.
Es negribu, lai mans bērns uzaug šādā pasaulē.
Es gribu, lai mans bērns…
pazīst sava ķermeņa apveidu,
un es gribu, lai tam bērnam ir laba dzīve.
Brāli, vai mūsu bērni nav pelnījuši vismaz to?
Tu esi pelnījis,
un es arī esmu pelnījis.
Sundža, tas ir puika.
Es pazīstu šo seju.
Mana māte.
Mans tēvs.
Es viņu pazīstu.
Nāc, iepazīsties ar savu dēlu.
Dēls?
Mans dēls.
Un viņi kļūst par tādiem kā mēs.
Svaini…
vai dosi bērnam vārdu?
Es?
Neesmu tā goda cienīgs.
Tu esi šīs ģimenes galva.
Tas nav gods, bet pienākums.
Tas, kurš atklāja jaunu pasauli…
kurš ticēja…
kad neviens cits neticēja.
Sauksim viņu par Nou.
Vai es…
tavās acīs izskatos atbaidoši?
Es tikai satraucos, ka tev sāp.
Tu aizvien esi mana Hana.
Nekas nemūžam to nemainīs.
Vai ir vēl?
Es nezināju, cik es esmu izsalkusi.
Vienmēr var dabūt vēl. Ēd.
Vecomāt, kur tu to visu dabūji?
Viesnīcā bija pārnēsājamā gāzes plītiņa.
Piedevas es paņēmu no mājām.
Tu vedi piedevas no mājām?
Es nezināju, cik ilgi mēs te būsim.
Skat, cik daudz tajā bento kastē saiet.
-Nāc ēst. -Neesmu izsalcis.
Tev tagad ir jāuztur spēki.
-Ēd. -Es tev teicu, ka negribu ēst.
Banka mani atlaida,
jo pateicu Hanas kundzei, lai neparaksta.
Tā ir tava vaina.
Liki man pret viņu just žēlumu
un padarīji mani vāju.
Tas nav vājums.
Lai kas tas bija,
tas mani iznīcināja.
Visu, kā vārdā tik smagi strādāju.
Tev tiešām šķiet, ka tev bijusi grūta dzīve?
Nu tu arī sāc.
Tu ņem ļaunā to,
ka man ir tas, kā tev nebija, un es neciešu tā kā tu?
Labi. Tev taisnība.
Es nemūžam neuzvarēšu.
Zini, man arī bija izvēle.
Sen atpakaļ.
Man varēja būt neiedomājamas bagātības, bet es tās noraidīju.
Tas bija pirms kara.
Pirms es apprecēju tavu vectēvu.
Kāpēc tu tās nepieņēmi?
Kā es spētu dzīvot sašķeltu dzīvi?
Par vienu pusi es varētu runāt, otra būtu paslēpta.
Tas kaut ko nozīmē.
Daudz svarīgāk par panākumiem
ir tas, kā tie panākumi gūti.
Es zinu, vecomāt.
Es cenšos.
Tu nokavēsi.
Kāpēc tu vairs nenēsā uzvalku?
Dievam nav vajadzīgs mans uzvalks.
Šādi ir daudz ērtāk.
Kas tas?
Man tagad ir dēls.
To, ko tu nespēji,
paveikusi cita sieviete.
Tu klausies?
Dažas sievietes ir pakalpīgākas, ne?
Man nav tev jāskaidro viņas izturēšanās.
Bet ar šo
tu esi atbrīvota no saviem laulības pienākumiem.
Tu noteikti esi apmierināta.
Es zinu, ka šī laulība tev bija lāsts.
Šķiet, tas ir zināms mierinājums.
Bet tas ir par vēlu.
Mans ķermenis…
Tu esi to aptraipījis.
Bet…
tavs mīļais dēls…
Es prātoju, ko viņš par tevi domās.
Tulkojusi Laura Hansone