(japaniksi) Näytä Tetsuyalle, Solomon.
Minä katselen.
Solomon. Kuka tuo on?
Hana.
Olisit kertonut, että tulet.
Onneksi tulin.
Nyt nuo ämmät tietävät, kenelle sinä kuulut.
-Mikä häntä vaivaa?
Katso, Solomon.
Minulla ei ole rahaa tänään.
Katso.
Riisi on kovaa.
Älä koske, jos et osta sitä.
Se on kääreessä. Sitä pitääkin koskea.
Luuletko, että Amerikassa on tällaista?
Sellaista kuin ruokakaupassa?
Kaikki yksittäispakattua ja ostovalmista. Paljon vaihtoehtoja. Se on ihanaa.
Hei.
Meidän pitäisi karata Amerikkaan yhdessä.
Mitä oikein puhut? Ei meillä ole sellaisia rahoja.
Rahaa tulee helposti, jos ei välitä sen alkuperästä.
Tietysti alkuperällä on väliä.
Aamen Solomonille.
Olet liian kunnollinen. Sinua odottaa tylsä elämä.
Minä en halua sellaista.
Haluan nähdä kaiken.
Havaijin. Pariisin. Pingviinit.
Mutta erityisesti Havaijin.
Nagano-san.
Äitini kehuu teitä aina älykkääksi.
Olette kuitenkin naimisissa. Äiti menetti tilaisuutensa.
Olen maistanut äitisi paistettua kanaa, Hana-chan.
Minä se tässä jään paljosta paitsi.
MAKEISIA
Eikä.
Näytä, että olen koulun ämmiä tärkeämpi.
Tiedät jo tunteistani.
Tee se.
Mitä taskussasi on?
Juokse!
Hana!
Nagano-san! Minä se olin!
Tällainenko sinusta on tullut?
Etkö häpeä lainkaan? -Anteeksi. Maksan siitä.
Tytöllä on tarpeeksi rankkaa äidin eron jälkeen.
Lupaan, ettemme palaa koskaan!
Et pääse noin helpolla!
Tiedän, mitä sinun kaltaisillesi tulee tehdä.
Senkin paska!
Haloo. Nappasin näpistelijän. Tulkaa pidättämään hänet.
Isäni tappaa minut!
Taas yksi korealaisriesa.
Haluan, että pidätätte hänet.
Heti paikalla.
Jos en tee mitään, hän ei opi koskaan.
Tulkaa heti.
Älä, Solomon!
Älä tee sitä! Solomon!
Oletko loukkaantunut?
Olen kunnossa.
Oletteko pojan isä?
Hän ei ole koskaan tehnyt tällaista.
Siksi tätä kutsutaan ensimmäiseksi rikokseksi.
Siitä se alkaa.
Hän ei tee näin enää koskaan.
Vannon sen.
Liikkeen omistaja pyysi meitä ilmoittamaan koululle…
Hänet erotettaisiin!
Ehkä lopullisesti.
Poika teki rikoksen.
Karkkiahan se vain oli!
Tiedän, että hän toimi väärin,
ja rankaisen häntä ankarasti.
Antakaa hänen mennä.
Haloo.
Kyllä, hoidan asiaa paraikaa.
Miksi?
Mutta näpistelijät pitäisi…
Vai niin.
Kyllä. Ymmärrän.
Katso minua.
Sinulla näyttää olevan vaikutusvaltainen ystävä.
Voitte poistua.
Oliko siinä kaikki? -Sain käskyn päästää hänet vapaaksi.
Kuka soitti?
Sillä ei ole väliä nyt.
Alahan selittää.
Miksi teit jotain sellaista?
Oliko se Hanan syytä?
Ei! -Kerro minulle totuus.
Hana ei liittynyt siihen mitenkään.
Hyvä on.
Minä uskon sinua.
Näin ei saa tapahtua enää koskaan.
Et kuitenkaan pääse näin helpolla.
Lähetän sinut Amerikkaan.
Olen viimein tehnyt päätökseni. -En halua!
Äitisi ei tahtonut, että varttuisit täällä.
Minä kuitenkin halusin pitää sinut luonani. Olin itsekäs.
Ymmärrän nyt, että tein väärin.
En voi jättää Hanaa!
Ymmärrätkö, että olisi voinut käydä paljon pahemmin?
En halua mennä. Tämä on kotini.
Täällä sinussa on aina tahra. Sinä menet.
Isoäitisi tulee surulliseksi,
mutta selitän hänelle, että näin on parempi sinulle.
Tule autoon.
PERUSTUU MIN JIN LEEN KIRJAAN
(koreaksi) Oletko sekaisin?
Tiedätkö, millaiset naiset käyvät siellä?
Madalla ääntäsi.
Koko naapurusto tietää jo!
Mistä luulet, että kuulin siitä?
Yritimme vain auttaa.
Enkö ole enää perheen pää?
Niin sinä kerroit koko maailmalle!
Ei se ole sellaista.
Tietenkin olet.
Entä sinä? Etkö häpeä?
Meillä on täällä tarpeeksi vaikeaa -
ilman sitä, että te käyttäydytte häpeällisesti.
Ei ihme, että meitä halveksitaan!
Kyunghee ei liity tähän mitenkään.
Ajatus oli minun.
Meillä ei ollut ongelmia ennen sinun tuloasi.
Mitä minun pitäisi tehdä?
Miten voin näyttäytyä julkisesti,
kun kaksi typerää naista maksoi velkani?
Kiveksenikin kutistuvat!
Miksi puhut noin?
Mistä sait kellon?
Äitini antoi sen minulle.
Vai äitisi?
Miksi majataloa pyörittävällä leskellä olisi sellainen kello?
En voi hengittää täällä.
Tiedämme, että teimme väärin. Olemme pahoillamme.
Tule takaisin kotiin.
Sunja! -Mahdotonta.
Lapsen ei ole aika syntyä.
TOKIO 1989
Ikävä kyllä emme voi tehdä paljon.
Tyttärenne on sairastanut jo jonkin aikaa.
Häntä ei voi enää auttaa.
Jos huhu AIDS-potilaasta leviää…
Meillä ei ole valmiuksia hoitaa häntä.
Älkää sanoko noin.
Suosittelen, että hoidatte häntä kotona.
Omalääkäri voi auttaa…
Ei. Hän ansaitsee saada hoitoa teiltä.
Ymmärrän tunteenne.
En voi kuitenkaan pyytää henkilökuntaani hoitamaan tytärtänne…
Minä teen sen.
Siirretään potilas erilliseen siipeen.
Uskon, että voimme hoitaa tytärtänne.
Suurkiitos.
Hyvä on.
Kiitos, että tarjouduit tähän.
Parannuskeinoa ei ole.
Emme tiedä, kuinka kauan hän kestää.
Ehkä kuukausia.
Ehkä viikkoja tai vain päiviä.
Anteeksi, että häiritsen, mutta olen epätoivoinen.
Aluksi luulin, että hän oli jengiläisten kanssa satamassa,
mutta nyt pelkään hänen sekaantuneen johonkin vakavampaan.
Olen huolen murtama. Hän on vanhin poikani.
Jos hänelle tapahtuu jotain…
Toivoin, että voisitte puhua hänelle.
Miksi luulet, että onnistuisin?
Pastori Yoo olisi parempi siihen.
Te olette nuorempi ja eloisampi.
Ymmärrätte häntä paremmin.
Olen pelkkä noviisi. En voi…
Hän ei vastaa enää kysymyksiini.
Olen kuulemma turvassa, jos tiedän vähemmän.
Mitä hän tarkoittaa sillä?
Olen jo menettänyt mieheni.
Jos menetän poikanikin…
Älä järkytä mieltäsi.
Menen hänen luokseen.
Jotkut luulevat, että olette liian nuori -
tai tietämätön etuoikeutetun taustanne takia,
mutta minusta on onni, että olette kanssamme.
Kiitos, mutta minun pitää yhä todistaa olevani sen arvoinen.
Teen parhaani.
Saatte hänet ymmärtämään teitä. Tiedän sen.
Kiitos.
Mennään.
Äitini päätti siis pyytää apuasi.
Äidin rakkaus ei laannu helposti.
Ole kiitollinen siitä.
Minun pitää mennä jonnekin.
Saatan sinua.
Hyvä on.
Kun kuljen näillä kaduilla,
muistan eläneeni aina silmät ummessa.
Kuulin isästäsi.
Kuinka vanha olit, kun hän kuoli?
14.
Oli varmaan raskas taakka -
ruokkia perhe niin nuorena.
Kaikilla täällä on tarinansa.
Kysy keneltä tahansa.
Mitä sinunlaisesi tietäisi?
Sinun pitäisi mennä Amerikkaan.
Siellä tiedetään enemmän tästä.
Erään college-ystäväni isä on kuuluisa kirurgi.
Soitan hänelle.
Kuunteletko sinä?
Kuuntele minua, Hana.
Tällaista se vain on.
Mitä?
Olit ainoa 14-vuotias poika, joka puhui sillä tavalla.
En mene Amerikkaan.
Mitä sitten aiot tehdä?
Tänne jääminen ei muuttaisi mitään.
Minä kuolen.
Solomon. Et vieläkään ymmärrä vitsiä.
Olet suloinen.
Et ole kuitenkaan koskaan tajunnut todellisuutta.
Et koskaan.
Avaa silmäsi, pastori.
Minä ja nuo miehet -
menemme maan sisään.
Mutta miksi?
Jotta jokin metro voi viedä työläisiä nopeammin kauemmaksi.
Jotta hekin voivat raataa.
Pyydämmekö kuitenkaan mitään?
Mitä tahansa, joka erottaisi meidät kadulle paskovista eläimistä.
Ymmärrän, mitä sanot.
Noin avoimesti puhuminen kuitenkin…
Et vain sinä ja perheesi -
vaan me kaikki tuntisimme heidän iskunsa.
Kaikki nämä ihmiset!
Luuletko, etten tiedä?
Näen unissani äitini kasvot -
ja herään kyyneleet silmissäni.
Ajattelen heitä kaikkia. Veljiäni ja siskojani -
sekä uppo-outoja ihmisiä.
Jos annan pelkoni vaikuttaa itseeni,
en enää tunnista omaa muotoani.
Miten voisin kutsua kehoani omakseni?
Olisinko enää mies ilman kehoa?
Solomon…
Kun olit lähtenyt Amerikkaan,
tuijotin kauniita taloja ja kuvittelin,
miten ihanaa olisi varttua sellaisessa perheessä.
Sellaisten perheiden lapset -
tuskin kokivat sitä tyhjää tunnetta, ettei heistä koskaan tulisi mitään.
Sain tämän taudin sellaisen perheen pojalta.
Tiedäthän…
Sellaiselta, joka leveilee samuraijuurillaan ja muulla paskalla.
Miksi kerrot tuon minulle?
Koska sinun pitää saada tietää, miten olen elänyt.
Sinun pitää nähdä, millainen minusta on tullut.
Tuntemasi Hana on mennyttä.
Me emme ole miehiä. Emme heille.
Nöyryytys saa meidät juomaan -
ja tappelemaan -
ja hakkaamaan vaimojamme kotona.
Ainakaan emme ole alhaisimpia siellä.
On joku alhaisempikin.
Olemme noudattaneet heidän sääntöjään,
mutta olemme yhä kylmissämme ja nälkäisiä.
On aika murskata säännöt.
Varo, mitä sanot.
Miehiä on pidätetty vähemmästäkin.
Et taida vieläkään tajuta.
Ehkä se johtuu puvusta.
Odota.
Mitä sanon äidillesi?
Kerro, että hänen poikansa on kiitollinen äitinsä rakkaudesta.
Katso minua, Solomon.
Et ole koskaan yksi heistä -
edes hienoine vaatteinesi ja tutkintoinesi.
Ovea raotetaan sen verran,
että uskot mahdollisuuksiisi,
mutta älä usko heitä.
Sinulla näyttää olevan rankka päivä.
Tunnen teidät. Olette Mamoru Yoshii.
Minäkin olen kuullut sinusta. Poika, joka pilasi kaupat.
Niinkö he sanovat?
Minullakaan ei ole hyvä maine.
Meillä kahdella -
on paljon yhteistä.
Oletko kunnossa?
Älä kanna huolta minusta.
Naiset ovat synnyttäneet aikojen alusta asti. Mene nyt.
Etsi Yoseb nopeasti.
Kyunghee on huolissaan.
Niin, etsi hänet.
Hän on holtiton ollessaan sellaisella tuulella.
Tiedätkö, missä hän voisi olla?
Hän on baarissa raitiovaunupysäkin lähellä.
Älä kuitenkaan tuomitse häntä.
Ei huolta. Minä hoidan kaiken.
Tiedättekö, kuka olen?
Minä olen ylimys!
Sukuni on Pjongjangin vanhimpia!
Vai olet sinä ylimys? Todellako?
Minäkin olen!
Niin on tämäkin herra.
Minäkin olen ylimys!
Keitä te olette pilkkaamaan minua?
Pomoni luottaa minuun.
Voiko samaa sanoa teistä sioista?
Lisää piisaa kyllä.
Mietin aina, miten pystyit siihen.
Miten olet säilyttänyt työsi niin kauan.
Oletko japanilaisten vakooja?
Vai varas?
Yoseb!
Mitä sinä täällä teet?
Lähettikö hän sinut?
Sunja synnyttää.
Mene.
Juon lasini tyhjäksi.
Minusta ei ole hyötyä siellä.
Säälit itseäsi nyt.
Hei! Ylimääräinen kuppi tänne!
Miksi olet täällä? Mene vaimosi luo.
Hän käski etsiä sinut.
Oletko sinäkin ylimys?
Onko sillä väliä enää?
Sellaisella ei ole merkitystä täällä.
Paskiainen.
Sitä he haluavat.
Että käännymme toisiamme vastaan.
Uskotko todella, että me kaikki olemme nyt yhdenveroisia?
Sinä, jonka palvelija hoiti kaiken.
Entä missä hän on nyt?
Vanhempiemme vaikeudet eivät helpotu menetetyn murehtimisella.
Se on typerää, veli.
Mitä järkeä meidän on riidellä keskenämme?
Perheesi teki sinusta sijoituksen.
Choate. Yale. Kallis ansiotodistus.
Samaa voisi sanoa sinusta.
UCLA. Stanfordin oikeustieteellinen.
Ja nyt olemme molemmat palanneet.
Isäsi pachinkoluola menestyy kuulemma hyvin.
Miksi mainitset yllättäen pachinkon?
Pachinko kiinnostaa minua.
Miksi? Se on niiden peli, joilla ei ole muita vaihtoehtoja.
Ehkä kauan sitten.
En ymmärrä.
Haluatko pachinkoalalle?
En täällä.
Markkinat ovat liian täysiä isäsi kaltaisten takia.
Mutta Koreassa, Thaimaassa, Macaossa…
Ehkä jopa Vegasissa.
Entä onko tämä ideasi -
sääntöjen mukainen?
Tarkoitatko laillista?
Kyllä.
Minä…
Rakastin isoisääni hyvin paljon.
En kuitenkaan tiennyt, kuka hän oli -
tai mitä hän teki.
En kiistä sitä.
Maailma saattaa nähdä hänet roistona,
mutta minulle -
hän oli mies, joka pelasti minut -
huumeisiin langenneelta isältäni.
Hänen omalta pojaltaan.
Yritän sanoa vain,
että en häpeä isoisääni.
Siitä huolimatta…
Minä en ole hän.
Meidän kaltaistemme -
ei tarvitse elää perheidemme varjoissa.
Ei enää.
Ajattele sitä.
Missä yakuza-poikaystäväsi on?
Hän saattaa omistaa pachinkoluolan, mutta hän ei kuulu yakuzaan.
Tulimme tänne kiireellä,
joten hän palasi hakemaan kaikkea tarpeellista.
Olen aina ihmetellyt sitä.
Hänellä oli varmasti paljon valinnanvaraa naisten suhteen -
vaikka hän onkin korealainen.
Miksi hän valitsi sinut?
Hän ei jättänyt sinua edes kuullessaan,
että olit levittänyt haarasi kaikille muille miehille.
Älä vaivaudu.
Et saa minua riitelemään.
Kyllästytätkö minut kuoliaaksi?
Tuo siinä tapauksessa veitsi, että voin kuolla heti!
Isoäiti.
Sinäkin olet täällä.
Oikea sukukokous.
Mene ostamaan minulle kahvia.
Etsuko-san on kuluttanut paljon rahaa etsiessään sinua.
Teillä korealaisilla on pakkomielle rahasta.
Kaikki sanoivat, ettei toivoa ole,
mutta hän ei luovuttanut.
Yksikään äiti ei voi luovuttaa lapsensa suhteen.
Miksi tulit tänne?
Kerro totuus. Et edes pidä hänestä.
Vihasit sitäkin, että olin rakkaan pojanpoikasi kanssa.
Tiedän, että tiesit minusta ja Solomonista.
Isoäiti.
Kaikki pitävät sinua pyhimyksenä.
Jos Solomon saa tietää,
että sinä käskit minua juosta pois,
mitä luulet hänen sanovan?
Mitä helvettiä?
Etkö muista, mitä sanoit Solomonin lähdettyä Amerikkaan?
Sanoit, että on hyvä, että hän pääsi pois luotamme.
Jos hän olisi jäänyt, olisimme vain pilanneet hänet.
Tarkoitit, että minä pilaisin hänet.
Olen vihannut sinua siitä asti, kun sanoit niin,
vaikka olisitkin ollut oikeassa!
Luulitko, että puhuin sinusta?
Tarkoitin niillä sanoilla itseäni.
Itseäsikö?
Minulla oli kerran toinenkin poika.
Hänkin oli hyvä.
Minä kuitenkin pilasin hänen elämänsä,
ja nyt hän on poissa.
Miksei vauva tule?
En tiedä.
Riittää jo!
Ei tässä metelissä voi nukkua!
Et saa rynnätä tänne noin!
Katso noita lanteita!
Mitä sinä teet?
Olen auttanut monen sian synnytyksessä!
Auta minua.
Tule!
Kuuntele! Hae puhtaita liinavaatteita. Vettä myös. Heti!
Ponnista alaspäin!
En jaksa enää.
Ponnista!
Yhdessä!
Äiti!
Lisää!
Maailmassa ankarassa
Mistä toivon löytää?
Eikö riitä mennyt onni
Suuren rikkauden?
Kippis!
Erikoispoliisin rutiinitarkastus.
Tarkastamme laukut.
Nouse ylös. -Onko jokin vinossa?
En ole tehnyt mitään väärin.
Anna laukkusi tarkastettavaksi.
Laukussa on vain työvaatteeni.
Anna se heti.
Hei. Mitä takkisi taskuissa on?
Nouse ylös.
Vauhtia.
Minä pyydän. Ne ovat sioilleni.
Pysy aloillasi.
Ponnista kovempaa! Hyvin sujuu.
Pärjäät hienosti. Vielä vähän!
Ponnista, että vauva syntyy.
En jaksa enää. -Vielä kerran!
Pystyt tähän.
Olet vahva, Sunja.
Vielä kerran! Vielä vähän.
Sitten vauva syntyy.
Se syntyy kyllä. Ponnista!
Pärjäät hienosti.
Miten saatoimme vain istua?
En tehnyt mitään…
Et tietenkään!
Sitä kutsutaan selviytymiseksi.
Miksi annat sen vaivata päätäsi?
Kauanko aiot jatkaa tätä? Etkö ole kärsinyt jo kylliksi?
Säälit sellaista tyttöä ja toit hänet kotiimme…
Lopeta!
Älä puhu Sunjasta noin.
En salli sitä.
Anteeksi. Sanoin väärin.
Kyse ei ole vain sanoistasi -
vaan myös ajatuksistasi.
Veli…
Minun olisi pitänyt kuolla tänä vuonna.
Sen sijaan seison edessäsi.
Se on Sunjan ansiota.
Et tiedä, mitä hän on tehnyt tai mihin hän kykenee.
Minä tiedän.
Se tulee!
Ponnista!
Vielä kerran!
Näen pään. Vauva syntyy!
Sunjan kanssa minusta tuntuu,
että ehkä minun elämäni -
voi olla merkittävää jollakin tavalla.
Ei suuressa mittakaavassa,
mutta tunnen pystyväni johonkin.
En halua, että lapseni kasvaa tällaisessa maailmassa.
Haluan, että lapseni -
tunnistaa oman kehonsa muodot.
Haluan, että hän saa hyvän elämän.
Eivätkö lapsemme ansaitse ainakin sitä?
Sinä ansaitset -
samoin kuin minäkin.
Se on poika, Sunja.
Tunnen nämä kasvot.
Äitini.
Isäni.
Minä tunnen hänet.
Tule tapaamaan poikaasi.
Poikaa?
Minun poikani.
Ajatella, että heistä tulee meidän kaltaisiamme.
Lanko…
Voitko antaa lapselle nimen?
Minäkö?
En ansaitse sitä kunniaa.
Sinä olet perheenpää.
Se ei ole kunnia vaan velvollisuus.
Hän, joka avasi uuden maailman…
Joka uskoi,
kun kukaan muu ei uskonut.
Kutsutaan lasta Noaksi.
Olenko minä -
sinusta kamalan näköinen?
Pelkään vain, että sinuun koskee.
Olet yhä minun Hanani.
Mikään ei muuta sitä.
Onko lisää?
En tajunnut, miten nälkäinen olen.
Aina on lisää. Syö vain.
Mistä sait kaiken tämän, isoäiti?
Sain hotellilta keittolevyn.
Lisukkeet toin kotoa.
Toitko ne kotoa?
En tiennyt, kuinka kauan olisimme täällä.
Mahtuupa bentolaatikkoon paljon.
Tule syömään. -Ei ole nälkä.
Sinun pitää pysyä vahvana.
Syö. -Sanoin, etten halua syödä.
Pankki erotti minut,
koska kielsin rva Hania allekirjoittamasta.
Se on sinun syytäsi.
Sait minut säälimään häntä -
ja teit minusta heikon.
Ei se ole heikkoutta.
Mitä se olikin,
se tuhosi minut.
Kaiken, minkä eteen olen uurastanut.
Luuletko todella, että sinun elämäsi on ollut vaikeaa?
Sinäkin.
Vihaatko minua,
koska en ole kärsinyt yhtä paljon kuin sinä?
Hyvä on. Olet oikeassa.
En voi voittaa.
Minäkin sain valita.
Kauan sitten.
Olisin voinut saada suuret rikkaudet, mutta kieltäydyin.
Se tapahtui ennen sotaa.
Ennen kuin nain isoisäsi.
Mikset ottanut rikkauksia?
Miten olisin voinut elää kahtia jaettua elämää?
Yhdestä elämästä voisin puhua, ja toinen pitäisi kätkeä.
Sillä on merkitystä.
Menestystä tärkeämpää on se,
miten menestyksen on saavuttanut.
Tiedän, isoäiti.
Minä yritän.
Sinä myöhästyt.
Mikset pukeudu pukuusi enää?
Jumala ei tarvitse pukua päälleni.
Tämä tuntuu mukavammalta.
Mitä nyt?
Minulla on nyt poika.
Siinä, missä sinä epäonnistuit,
toinen nainen onnistui.
Kuunteletko sinä?
Muut naiset hyväksyvät enemmän.
Minun en tarvitse selittää häntä sinulle.
Tämän myötä -
minä vapautan sinut aviovelvollisuuksistasi.
Olet varmaan mielissäsi.
Tiedän, että tämä liitto on ollut kirous sinulle.
Se on jonkinlainen lohtu.
On kuitenkin liian myöhäistä.
Minun kehoni…
Olet saastuttanut sen.
Mutta…
Sinun rakas poikasi…
Mitähän hän ajattelee sinusta?
Tekstitys: Petra Rock