Sunja?
(korea keeles) Sunja?
Oleme kohal.
Ma tean, et oli raske teekond,
aga varsti jõuame mu venna juurde.
Isak!
Vend!
Yoseb!
Kuidas sa nii pikaks kasvasid?
Sa olid jõnglane, kui ma lahkusin.
Sa varastasid need sentimeetrid minult!
Ma palvetasin selle eest härdalt.
Vend,
see on minu naine Sunja.
Ma tunnistan, et see uudis üllatas mind ja Kyungheed.
Ja juba lapseootel ka.
Meid on õnnistatud.
Meie näeme seda nii.
Kuidas sa ennast tunned?
Suur kergendus on jälle maa peal olla.
Olen tänulik, et te meid oma koju…
Pole vaja. Me oleme nüüd üks pere.
Aga peaksime minema.
Kyunghee saab vihaseks, kui me varsti kodus pole.
Ei.
Ma tassin ise.
Lähme.
Tohoh, milline koht!
Meie tramm tuleb.
Kas sa töötad ikka vabrikus?
Avalikus kohas räägi parem jaapani keeles.
(jaapani keeles) Olen nüüd kuivikuvabriku töödejuhataja.
Minu ülemus usaldab mind.
Näe, vaata seda!
Nad ehitavad metrood.
Tokyos avati esimene liin mõne aasta eest
ja Osaka saab endale Aasia teise metroo.
See muudab kõike.
Mul on juba tunne, et hüppasime tulevikku.
Vaata seda!
Mina püüdsin juba seitsmeaastaselt suuremaid merikõrvu.
Ja appike, kui kallid!
Isa tuli vaatama, kuidas nende järele sukeldusin.
Võtan kaks.
Mulle pole vaja.
Kes ütles, et üks on sulle?
Mul pole pärast hotellihommikusööki kõht üldse tühi,
aga ma ei suuda ära öelda.
Muidugi pean ma seda sööma.
Ema, ma ütlesin, et hommikusöök on toa hinnas.
See on pöördumatu kulu.
Ainult rikkana kasvanud inimesed mõtlevad selliseid rumalusi.
Lähme nüüd su tädi tuhka laiali laotama.
Ema!
Ärge maha jääge!
Püsige kannul!
Yoseb,
mis koht see on?
See on Ikaino,
meie rajoon.
Kuula hoolega, Isak.
Nuhke leidub igal pool.
Arvata võib, et kirikuski.
Ära kunagi valvsust kaota, selge?
No sa vaata, hirmutan sind juba esimesel õhtul.
Sa ei kujuta ette, kui süngelt meie esimene aasta siin möödus.
Vaata ringi, siis näed põhjust.
Kõhud on tühjad, aga tööd pole.
Nad on meeleheitel.
Ja tead, kui tihti on meie majja sisse murtud?
Kui politseisse minna, ei tee nad midagi.
Siin ei huvita korealased kedagi.
Aga kõike arvesse võttes
on meil siiski vedanud.
Kaduge! Otsekohe!
Ma ütlesin, et ära lase sigadel ringi joosta!
Raisk!
Oleme kodus!
Kyunghee!
Pärast esimest Hiina-Jaapani ja Vene-Jaapani sõda
on Mandžuuriast ja Mongooliast saanud meie päästerõngas…
Isak!
Vaata vaid.
Aga sina pole üldse muutunud.
Pole muutunud?
Ma olen nüüd vanadaam.
Sinu nimi on Sunja, eks?
Sa oled pärast pikka teekonda kindlasti väsinud.
Kuidas enesetunne on?
Korras.
Palun ära muretse.
Aga kõht on tühi, eks?
Istu.
Täna sa ainult sööd.
Mul on selle sündmuse puhuks midagi erilist.
MIN JIN LEE ROMAANI AINETEL
Sa tulid!
Tuttav pilk. Sa ilmselt kuulsid juba?
Tore, et siin oled.
Ma tutvustan sulle oma kihlatut.
Solomon oli mu klassikaaslane rahvusvahelises koolis.
See, kes Ameerika vallutas.
Kuidas Tokyo üle hulga aja tundub?
Siin linnas on liiga palju raha, aga pole aega seda kulutada.
Parim.
Näed? Ta on alati tüdrukuid võlunud.
Seepärast ongi mõistatus, miks ta ühest tüdrukust üle ei saa.
Sellest närvipuntrast…
Hana. - Jah, Hanast.
Mis temast sai?
Ta kadus.
Kui sa sellist tüdrukut tahad, siis tead, kust neid leida.
Kumiko on jälle üksinda.
Ma keelasin sul teda kutsuda.
Ta otsib lihtsalt sinu tähelepanu.
Tema vanem õde.
Tema pärast pidime kihluspeo edasi lükkama.
Nende vanemad tahtsid kõigepealt teda mehele panna, aga huvilisi polnud.
Nii, mis olukord on?
Abe-san mustab sind kõigis Tokyo pankades.
Vahet pole. Ma sõidan nagunii tagasi New Yorki.
Oled kindel?
Mida sa tead?
Ei, pole midagi.
Aga Tom Andrewsit
ma nüüd küll väga ei usaldaks.
Ta on kimpus oma pattude lunastamisega.
Bilansi ebatäpsused, klientide vara.
Võimatu. Ta pole seda tüüpi.
Võibolla sokutas New York ta sellepärast Tokyosse.
Et kõike kinni mätsida.
Mis iganes juhtus,
ta ei tohi oma karjääri rohkem kahjustada.
Arvad, et ta laseb mind lahti?
Kas sina ei laseks?
Eks ma püüan sinu mainet kaitsta.
Aga ausalt öeldes ma ei mõista, miks sa nii käitusid.
Mina ka mitte.
Pean teisi külalisi tervitama, aga varsti näeme.
Kuule,
mida see tähendas,
et peaksin teadma, kust Hanat leida?
Kust siis otsida?
Sellise juhtumi puhul
Yoshiwara linnaosast
Uguisudani peatuse juurest.
Tere.
Mis tal arus oli?
Räägi vaiksemalt.
Miks ta sellise tüdrukuga abiellus?
Tüdruk on veel noor.
Las ta kohaneb.
Kas meie olime siia tulles vanemad? Ei, samavanused.
Ja meil oli raske elu. Kas sa ei mäleta?
Ma ei räägi ainult sellest.
Ta rasedus on kaugemal, kui ootasin.
Sina märkasid ju ka, eks ole?
Ja Isak kipub idealismi poole langema.
Selline tüdruk…
Ta võis Isaki lõksupüüdmist kavandada.
Yoseb.
Võtsime vastu naise, kellest midagi ei tea.
Kas sina ei muretse?
Tundub, et valmistasin neile pettumuse.
Nad saavad sellest üle. Ära muretse.
Aga see koht…
Mulle tundub, et see ei soovi meid siia.
Mul on sama tunne.
Ma olen nii pikka aega
tahtnud kodust lahkuda.
Nüüd, kui seda tegin…
Sunja, ma kardan, et hakkad minu peale vimma kandma.
Sinu peale vimma kandma?
Kuidas ma saan oma päästja peale vimma kanda?
Ma ei soovi meie vahele seda võlga.
Sa pole mulle midagi võlgu.
Nagu sa ise ütlesid.
Mul polnud väljavaateid.
Aga sina ei kartnud olukorda trotsida.
Sa eksid.
Mul oli tohutu hirm.
Sa vist tõesti ei näe seda,
ega ju?
Sa oled nii meelekindel.
Koguni nii väga, et vaprust valgub mullegi
ja sulle jääb seda ikka kuhjaga.
Ja see laps…
kellele ma oma nime annan,
ta päästab mind.
Surm ei saa mind.
Ükskõik, mida mu vend ja vennanaine usuvad, neil pole õigus.
Hoopis mina ei tohi sulle koormaks olla.
Ka sina pabistad.
Ma nägin sind sel päeval
väljakul tantsimas.
Sa olid seal?
Kust see küll tuli?
Kes teab?
Koosolekutoast lahkudes
tahtsin maa alla vajuda.
Aga kui ma väljas seda muusikat kuulsin…
Seda on raske kirjeldada.
Mul tekkis tõesti tunne, et võin lendu tõusta.
Olin maailma tipus.
Aga sa ei lennanud kuskile.
Raskusjõud jäi peale.
Ehk oli veel üks põhjus?
Võibolla Hana?
Kontoriseinad on õhukesed.
Sa kuulsid seda kõike?
Vabandust.
Ma ei tahtnud pealt kuulata.
Aga pean tunnistama,
et mu uudishimu tärkas.
Ta peab sulle tähtis olema.
Oli tõesti.
Aga ma pole teda aastaid näinud.
Ausalt öeldes hakkasin teda unustama.
Aga siis ta helistas pärast nii pikka pausi.
See ei mõjutaks sind nii väga, kui tundeid mängus poleks.
Juba esimene kord, kui kohtusime,
jäi ta mulle südamesse.
Ma olin 14-aastane.
Tema oli mu isa kallima tütar.
Veider olukord, ma tean.
Aga see võiski köitvalt mõjuda.
Mõnel inimesel lihtsalt on…
võime sind endasse haarata.
Hanal oli see võime.
Miks te lahku läksite?
Ma sõitsin Ameerikasse.
Peagi pärast seda…
põgenes ta kodust.
Sa võid üritada ta üles leida.
Ma pole kindel, et tahan seda teha.
Vaevalt talle meeldib, milliseks ma olen muutunud.
Noh, Baek-san, sulle meeldivad keerulised naised.
Nagu see maaomanik.
Miks temast rääkida?
Ta poleks mingi rahasumma eest müünud.
Kas sa arvad, et see oligi kogu aeg tema plaan?
Mis plaan?
Sind alandada.
Järele mõeldes on see ilmselge.
Naomi-san, on tõeline ebaõnn
sündida naisena,
eriti veel siin riigis.
Olla abielus tööga, kuhu sind ei taheta…
Kas sa nimetad seda tõesti oma võiduks?
Baek-san, huvitav on näha,
mida tulevik sulle toob.
ÜKS KUU HILJEM
Vabandust.
Jäin jälle magama.
Ema peabki magama, et tugev laps sünniks.
Palun, riputan pesu ise kuivama.
Aeglaselt.
Ära üle pinguta.
Ma ei kuulnudki, kuidas Isak hommikul lahkus.
Ta tõuseb üha varem ja varem.
Kirikutöö paistab talle sobivat.
Mis on?
Kas sul on valud?
Lõhn… Sa pesid selle täitsa välja.
Mitu nädalat on möödas ja need haisesid nii jubedalt.
Ma ei teadnud…
Ainult see oli mulle jäänud.
Ainult õige pisut…
Mul oli seda veel vaid pisut aega vaja.
Sunja.
Millal see kaob?
See valu…
Millal see lõpeb?
Mitte kunagi.
Aga sa õpid seda taluma.
Usu mind.
Kindel, et siia?
Sinu isa on siia maetud?
Mida sa öelda tahad?
Kuidas ma saaksin oma isa matmispaiga unustada?
See on õige koht.
Sel juhul viidi ta haud seda parklat ehitades mujale.
Ema,
kindlasti tehti seda kombekalt.
Ole mureta, leiame üles.
Vabandust.
Ma ei tea sellest midagi.
Te peate minu mehega rääkima. Teda pole.
Me juba rääkisime sinu mehega.
Aga kuna tal raha pole,
peab tema perekond 160-jeenise võla ära maksma.
See pitser.
See on ju sinu mehe oma?
On küll.
Me ei taha sulle tüli teha.
Anna 20 jeeni, kui leidub.
Meie ülemus
lepib nädala lõpuni ka sellega.
Kas 160 jeeni
on kogu summa?
Las ma ise.
Intressiga koos on summa juba kahekordne.
Millal laen võeti?
Kahe kuu eest.
Ütles, et ta vend abiellus. Tuli kaks piletit osta.
Me anname raha mõne tunni pärast.
Kellele see tuua? - Sa ei saa aru…
Pole vaja aega raisata. Öelge, kuhu raha tuua.
Sadamasse.
Kontor on võrguparandustöökoja peal.
Nii et tood 20 jeeni siis ära?
Võime ülemusele öelda?
Öelge talle, et ta saab kogu summa.
Aga Sunja…
Kust sa sellise uuri said?
Ema andis selle mulle.
Hädaolukordade jaoks.
Kyunghee, võlg tuleb kohe tasuda.
Parem las Yoseb tegeleb sellega.
Ta kindlasti üritas,
aga maksed on nüüd liiga koormavad.
Ma olen seda korduvalt näinud.
Kodus pidid paljud talunikud halva hooaja järel laenu võtma,
et seemet või varustust osta.
Paljud jäid kodudest ilma.
Kuidas ta võis seda teha?
Sellistelt raha laenata?
Kas tal oli siis valikut?
See on minu võlg.
Mina pean selle tagasi maksma.
Kas te võite vähemalt kinnitada, et haud viidi korralikult mujale
ja ta on kuskil kindlas kohas?
Ma mõistan teie muret,
aga ilma dokumentideta ei oska ma öelda.
Hakatuseks tuleb esitada taotlus aruande väljanõudmiseks.
Teie nimi?
Kim Sunja. Jaapani nimi on Bando Nobuko.
Te olete üks nendest.
Millal te sinna kolisite?
1931.
Kas te olete seega Jaapani kodanik?
Ei.
Mul on püsiv elamisluba. - Aga kasutate Lõuna-Korea passi.
Me tahame ainult mu vanaisa haua leida…
Ema?
Ema,
rahune maha.
Nad leiavad uue koha.
Kuidas sa tead?
Siin on nii palju muutunud.
Juba elavaid on võimatu leida,
surnutest rääkimata.
Vabandust!
Ma leidsin meie arhiivist ühe teatise
ümbermatmist puudutava küsimusega.
Kas te teate äkki nime
Shin Bokhee?
Kas te tunnete seda inimest?
Ta on mu vanem õde.
Oleme teda aastaid otsinud.
Ta on nüüd 29-aastane.
Kord nädalas tuleb keegi siia
sama looga.
See pole vale.
Seda ütlevad nad kõik.
Igal juhul
ei oska ma kahjuks aidata.
Haruki-san?
Solomon?
Kohe tulen!
Mis siis nüüd?
Mida te täna müüa tahate?
Kas olen tõesti nii muutunud?
Küllap vist olen.
Sunja?
Sunja, oled see tõesti sina?
Õde! See olen mina.
Bokhee, õeke!
Sa tulid tagasi.
See on tõesti hea eksemplar.
Aga pean kahjuks ütlema,
et siinkandis pole selliste asjade järele nõudlust.
Tänapäeva noormehed eelistavad käe peal kantavaid kelli.
Võin selle eest 40 jeeni anda.
Vabandust, et tülitasin. Head päeva.
Ma aitaksin heameelega, eriti kuna olete lapseootel.
Olen valmis 50 maksma,
kuigi pole kindel, kas teenin selle tagasi.
See on vähemalt 300 väärt.
Šveitsis tehtud.
Seal tehakse parimaid kelli.
Te pole ju praegu Šveitsis, mis?
Saan aru.
Head aega.
Te olete Busanist.
Sain aktsendi järgi aru.
Millega teie vanemad seal tegelevad?
Mul on ainult ema.
Ta peab seal võõrastemaja.
Tal peab äri jaoks nutti olema.
Hüva.
225 jeeni.
Kolmsada.
See on minu hind.
Kyunghee, mis on?
Me ei saa sinna minna.
See poleks kombekas.
Aga laen pole enne tasutud, kui raha üle anname.
Kas me ei võiks raha Yosebile anda?
Selliste räpaste asjadega peaksid tegelema mehed, mitte meie.
Kas sa tõesti arvad, et ta võtaks minult raha vastu?
Ma lähen ise. Oota mind kodus.
Ei, sa ei tohi minna!
Mis siis saab,
kui ma ei lähe?
Sa ei saa aru.
Enne kui ma siia tulin,
ei teinud ma kunagi süüa ega pesnud oma riideid.
Ma ei rääkinud kellegagi, keda mu vanemad ei tundnud.
Ei katsunud kunagi ise raha.
Seda kõike tegema õppida
oli nii raske, Sunja.
Aga nüüd näen sind.
Sa oled siin ainult mõne nädala olnud.
Mul on tobe tunne.
Sa küsisid täna hommikul,
millal valu üle läheb.
Tegelikult kardan ma siin kogu aeg.
See pidev hirm…
Kui kaua pean ma sellega veel elama?
Eks kardame siis koos.
Võibolla saame sellest jõudu.
Arvad?
Jah.
Minge eest ära.
Söö.
Pärast sinu lahkumist…
oli mul tunne, et meie elus haigutab suur auk.
Sinu ema tundis seda kõige rohkem.
Minul ja Dongheel oli väga raske
teda sellisena näha.
Siis puhkes sõda ja olukord muutus veel keerulisemaks.
Me olime su emale koormaks. Me teadsime seda.
Aga isegi siis
keeldus ta meid ära saatmast.
Siis kõnetas meid Dongheega ühel päeval mees…
kes lubas meile Mandžuurias korralikke töökohti vabrikus.
Me ei tahtnud küll sinu ema siia üksinda jätta…
aga kui kaua oleks ta saanud meid ülal pidada?
Pealegi aitas sinu lahkumine
meil mõista, kui tühised meie elud siin on.
Eriti just Donghee
tahtis nii väga maailma näha.
Me tulime pärast sõda tagasi.
Sinu ema polnud enam.
Tegelikult
oli mul hea meel.
Ma ei tahtnud, et ta näeks,
kui palju me olime muutunud.
Siin polnud midagi, kuhu tagasi tulla, aga ometi oli mul hea meel tagasi olla.
Aga Donghee jaoks
kustus see õnn kiiresti.
Kui ta mõistis, et ei ole võimalik
muutuda jälle nooreks tüdrukuks,
kes ta kunagi oli.
Mäletad, kus me pesu pesime?
Sealt…
ma ta ka leidsin.
Siis mõistad, et on inimesi,
kes elavad unistustes.
Nad ei peagi rasketele aegadele vastu.
Sa elad siin?
Jooksin temaga kokku.
Ta on Solomon.
Olen teda lapsest saadik tundnud.
Palun tervitage teda.
See on Noriko.
Tema vend Takashi.
Masako.
Nii nägus noormees.
Kas ta on kingitus mulle?
Kas ta pole sinu jaoks pisut vana?
Seda küll, aga võin ka erandi teha,
kui poiss on nõnda nägus.
Ja tema,
tema on Satoru.
Ta on Mozasu poeg.
Ma räägin sinu isast veel tihti.
Ta oli mu parim sõber ja päästis kord mu elu.
Aga see kõik juhtus ammu.
Nüüd on mu kodu siin.
Too võlatäht.
Mulle piisab. Palun tõstke endale.
Sa oled meie külaline.
Aitäh.
See on maitsev.
Mis siin sees on?
Söö kõht täis.
Kui Bokheed poleks…
…oleks mu isa lihtsalt üks paljudest tähistamata ühishauas.
Ma ei tea, kuidas talle selle lahkuse eest tasuda.
Ta tegi seda sinu pärast.
Lõppude lõpuks
vedas hoopis minul.
Aga…
südames pole õiget tunnet.
Ellujäämine pole häbiasi, ema.
Kunagi ammu ütles keegi mulle:
„Kui sina astud sammu edasi,
peab keegi sammukese tagasi võtma.“
Sel ajal ma seda ei uskunud.
Aga nüüd tundub…
et tal võis õigus olla.
Ma ei tea, kes sulle midagi sellist öelda võis,
aga minu arust pole see õige.
Kuule,
lähme koju.
Tõesti?
Aga pidime veel kaks päeva siin olema.
Ma võin tagasi tulla.
Nüüd ma tean seda.
Minu isa leinas sind, kui sa kadusid,
sinu naine ja vend ka.
Ma tean, et tegin paljudele haiget.
Ma ei mõelnud seda nii.
Rohkem selles mõttes,
et sind armastati väga.
Tõsi küll.
Aga…
nad armastasid ühte teistsugust Harukit.
Ma ei saanud elada sellisena, nagu praegu olen.
Siin pole mul suurt midagi, aga võin iseendaks jääda.
Palun.
Anna andeks.
Mida ma teen?
Mul oli sinust alati kahju.
Sa kasvasid üles
oma perekonna lootuste ja unistuste koorma all.
See pidi olema võimatu.
Aga samas
on kuidagi vale tunne haletseda kedagi,
kellele on nii palju antud.
Loodan, et saame mõlemad õnnelikuks.
Sunja…
Kas me käitusime valesti?
Kas võin küsida,
kuidas te teadsite, et ta tuleb siia uuri müüma?
Ta abiellus unistajaga.
Endast nõrgema mehega. Ja selle eest maksab ta kallist hinda.
310 jeeni sinu vaeva eest.
MÜÜA KUROHANA KINNISVARA
Tom, ma tean, et oled mu peale tige,
aga ma arvan, et Mamoru Yoshii korraldab midagi.
Olen kuulnud, et ta müüb palju kinnisvara.
Hea, et sa helistasid.
Olen tahtnud ühendust võtta. - Miks?
Shiffley vallandab su. Eks?
Colton ja Abe-san on liiga suurt survet avaldanud.
Ära luba neil seda teha.
Usud või ei, aga ma püüdsin sind aidata.
Tom, mu viisa on Shiffley kaudu.
Ma ei saa Ameerikasse naasta.
Võta kohe oma advokaadiga ühendust, mees.
Ma ei tea, kas nad saavad midagi teha, aga…
Võtan teise kõne vastu. Püsi liinil.
Halloo?
Solomon, ma ei taha üksinda surra.
Ei taha!
Hana,
mis juhtus?
Hana!
Sa pead tulema!
Tule kohe…
enne kui hilja.
Tõlkinud Janno Buschmann