ПУСАН 1931 РІК
(корейськ.) Ви впевнені?
Новий коштуватиме майже стільки ж.
(японськ.) Ко-сан!
Ви якраз вчасно.
Ваш новий костюм готовий.
Вибачте, я на хвилинку.
Можете обслужити мене після пастора.
Я не поспішаю.
Так.
Я не думав, що це так помітно.
Я справді так сильно схожий на пастора?
Я мушу знати про все, що тут діється.
Почувши, що приїхав хворий незнайомець…
я слухаю уважно.
Я вже одужав.
Не треба турбуватися.
Радий це чути.
Костюм погано на вас сидить.
Здається, так.
Це костюм покійного старшого брата.
Він помер від тієї ж хвороби?
Ні.
Мій брат Самоел
ні дня не хворів.
Рух за незалежність.
Я тоді був малий.
А його заарештували.
Більше ми його не бачили.
Тобто мученик?
Для мене він просто брат.
Ну, зовнішній вигляд дуже важливий.
Перше враження запам'ятовується.
Я знаю з досвіду.
І ким мене вважають?
Кимось незначним.
Навіщо носити одяг не того розміру?
Триматися за минуле – жалюгідно.
Ми точно говоримо про костюм?
Купіть новий, пасторе.
Я заплачу.
Не турбуйтеся.
Я можу купити собі костюм.
Вибачте за затримку.
Я хотів ще раз перевірити шви.
Примірте, подивіться, як сидить.
Кіношіта-сан,
я вирішив купити новий костюм.
Він потрібен мені терміново.
Хочу надіти його на весілля.
Які чудові новини.
Поздоровляю! Я пошию костюм, який служитиме вам багато років.
І, будь ласка, підшийте цей також.
Навіть якщо це не мій розмір,
хтозна.
Може, його носитиме мій син.
Мудра думка.
Я спершу пошию вам весільний костюм.
За три дні.
Тоді й зайду.
ЗА РОМАНОМ МІН ДЖИН ЛІ
Патінко
Ви розумієте, які будуть наслідки?
Вагітність для незаміжньої жінки –
серйозний гріх.
А прийняти не свою дитину?
Запевняю вас, я багато про це думав і молився.
Пасторе Шін, ці жінки ризикували життям, рятуючи мене.
Я маю їм віддячити.
Устань, дитино.
Дивися на мене.
Ти накликала кару не лише на свою голову й на дитину,
а й на своїх рідних
і заплямувала добре ім'я цього чоловіка.
Ти розумієш?
Пасторе, хіба це необхідно?
Мені неприємно таке казати,
але ми живемо у важкі, безсердечні часи.
Навіть добрі люди
користуються беззахисністю слабких.
Ти розумієш природу свого гріха?
Простіть мене.
Простити тебе?
Дитя, це не я прощаю.
Моли Бога про прощення.
Я знаю, що твоя родина невіруюча, тому мушу спитати:
чи можеш ти щиро
посвятити себе Богу?
Можу.
Підійдіть ближче обоє.
Отче небесний,
прошу тебе сьогодні благословити союз цих двох людей.
Молюся, щоб Твоєю милістю
вони вхопилися за цю нагоду спокути.
Навчи їх,
що духовні узи, які роблять їх подружжям,
мають лишатися непохитними.
І навчи їх шанувати й піклуватися одне про одного.
Хай квітне справжнє глибоке кохання.
Молимося в ім'я Ісуса.
Амінь.
Пане.
Вітаю.
Мабуть, ви дуже зайняті в пансіонаті.
Я давно вас не бачив!
Так.
Я дуже давно тут не була.
Вже й не пам'ятаю, де тут що.
Надіюся, постояльці добре платять.
Я ж того тижня продав вашій дочці два мішки ячменю.
Він уже закінчився?
Скільки вам ще треба?
Я прийшла по білий рис.
Мені треба небагато.
Лише дві миски.
Я заплачу більше, якщо треба.
Ви ж знаєте, я не можу продавати рис кому завгодно.
Якщо прийде посадовець
і побачить, що японським покупцям забракло рису,
у мене будуть великі проблеми.
У мене є інше якісне зерно.
Моя дочка сьогодні вийшла заміж.
Сунджа?
Справді?
Чого ж ви одразу не сказали?
Мабуть, вам легше на душі, що вона пристроєна.
Він добра людина.
Нам дуже пощастило.
Що ж,
ми вранці отримали просо.
Віддам його вам за ціною ячменю.
Скоро
вони з чоловіком поїдуть у Японію.
Я не можу дати їй великого посагу.
Але смак рідної землі перед від'їздом…
я хотіла б їй дати.
Три миски.
Дякую.
Можливо, його смак
проковтне і вашу журбу.
Помолимося?
Всемогутній Отче,
просимо, благослови цей щедрий бенкет
і бережи цей дім
і добрих людей, що живуть тут.
У часи потреби
будь їм утіхою.
В ім'я Ісуса Христа. Амінь.
Як нам буде без страв твоєї мами?
Мабуть, тому ти така сильна, Сунджа.
Твоя невістка добре готує?
Дивно навіть думати, щоб Кенхі готувала.
Її родина колись була дуже багата.
Пані Янґ каже, в Америці
ніхто не питає у старших дозволу на шлюб.
Уявляєш?
А нам
і нашим женихам доведеться просити дозволу в мами Сунджі,
бо ми сироти.
Надіюся, на моєму весіллі будуть рисові пиріжки.
З ким ти їх їстимеш?
З тобою, звісно.
Бокі теж там буде.
І твоя мама, і брати Чан, навіть той,
що мене не любить.
Він переважно мовчить.
Він такий страшний старигань.
Він учора на мене так люто подивився, коли я впустила його люльку.
З нею нічого не сталося,
а я все одно розплакалася.
Але запросити двох його братів без нього буде неправильно.
О, і аптекар Чу.
Він такий люб'язний.
Не мели вже дурниць!
Коли ти почнеш думати своєю дурною головою?
У нас з тобою немає рідних.
Ні імені, ні посагу.
Єдиний варіант для нас – вийти заміж за такого ж злидаря.
А що потім?
Ми не зможемо жити разом.
А якщо будуть діти…
вони будуть такими ж нещасними злидарями.
То навіщо це все?
Навіщо нам шлюб,
якщо нам з нього жодної користі?
Така наша доля.
Така завжди буде наша доля.
Зростання Nikkei
триває й не уповільнюється.
Учора під закриття торгів
індекс майже досяг 33 000.
Тому впливові аналітики передбачають,
що до кінця року індекс може досягти 45 000.
Це підігріває чутки,
що Японія пережене Сполучені Штати
і стане найбагатшою країною.
Ти рано.
Так.
Мабуть, не лише я
хочу укласти цю угоду.
Ми всі хочемо.
Ти мене не любиш.
А це проблема?
Ти скоро поїдеш, так?
Ти так само ставилася до Тома, коли він прибув сюди?
Що йому тут не місце?
Чи ви одразу почали роман?
Що ж,
мені байдуже, чим ви займаєтеся удвох.
Так само мені байдуже, що ти й усі інші мені заздрите.
Головне, що вона підпише договір.
Баєк-сан, скільки треба копій контракту?
Я написала в записці.
Будь ласка, прочитай.
Знаєш, чому він працює у «Шиффлі»?
Ні. А це важливо?
До «Шиффлі»
Арімото працював у найбільшому банку країни.
Але з роками помітив, що його колег підвищують,
а його – ні.
Начальство застерегло, що його внесок у роботу команди замалий.
Його соромили, змусили пройти інтенсивне навчання.
Але він не виправдав очікувань начальства.
Невдовзі його звільнили.
Твій батько, Баєк-сан,
займається автоматами патінко?
І що?
Ти не ріс у тіні японської компанії.
Ти не розумієш,
що для саларімана компанія – його сім'я,
а колеги іноді ближчі за рідню.
У дитинстві
я щодня записувала, скільки хвилин бачила батька.
Якщо за тиждень набиралося більше години,
це був добрий тиждень.
Отже, тепер ти розумієш.
Арімото не просто звільнили з роботи…
від нього відмовилася сім'я.
І після цього
його не брали в жодну велику корпорацію.
Тому він прийшов до нас.
Це нелогічно.
«Шиффлі» – провідна фірма.
В Америці, можливо.
А тут це цвинтар для таких, як Арімото.
Тоді чому ти тут?
Ти з доброго університету, з доброї родини.
Так, мене запрошували на роботу
усі провідні банки країни.
Але всупереч бажанню батьків я обрала «Шиффлі».
Знаєш, жінці
краще бути в оточенні пересічних людей.
Тут я можу досягти успіху.
Що мама робитиме без тебе?
Ой-ой.
Не сьогодні. Це подарунок.
Але…
Бігом додому.
Швидше!
Щось не так?
Ти мусиш піти з ним.
Іди.
Вийдіть.
Що ти робиш?
Не можна, щоб мене бачили наодинці з тобою.
Тепер тобі безпечно?
Ти справді це зробила?
Вийшла заміж за того дурня.
Він живе ілюзіями й гадки не має, що до чого у світі.
Так, ми познайомилися.
Навіщо ти мене сюди привів?
Сказати, щоб ти не обманювала себе.
Невже ти думаєш, що він святий, бо одружився з тобою?
Мені так не здалося.
Я побачив хворого, який не зміг стати тягарем ні для кого, крім тебе.
Як ти можеш так говорити?
Тепер він мій чоловік.
Він зробив те, чого ти не зміг.
Я пропонував тобі значно більше.
Ти пропонував мені ганьбу, більше нічого.
Я чула плітки…
про те, хто ти такий і чим займаєшся.
Мене від цього нудить.
Плітки…
А в тих плітках
ти не чула, яке життя тебе чекає там?
Ти казав, там є все.
Авжеж, якщо маєш гроші.
А якщо ні…
Я бачив, як там живеться таким, як ми. Я так жив.
Кажу тобі: ти мучитимешся. І наш син теж.
Сунджа…
Невже ти думаєш, що забудеш мене?
Так?
Навіть у цьому пристойному шлюбі…
ти згадуватимеш мене.
Не їдь.
Ти носиш мою дитину.
Ні.
Це моя дитина.
-Моя. -Дурне дівчисько!
Ти така ж дурна, як і твій чоловік.
Добре.
Їдь в Осаку.
Там ти кликатимеш мене й благатимеш порятувати.
Та я й імені твого не згадаю.
Як ми житимемо без тебе?
Хто суворо на мене погляне, коли я попрошу забагато їжі?
Не турбуйтеся. З вами будуть Донхі і Бокі.
Вони лише сміються з мене.
Я для них безплатна розвага.
Прощальний подарунок від мене й братів.
Прошу, візьміть.
Дякую.
Я не можу.
Я думала, що зможу,
але не можу.
Я не можу тебе відпустити.
Ти повинна.
Але…
зроби щось для мене.
Обіцяєш?
Моя мама…
ти її доглянеш?
Не плач.
Майстер, який їх зробив,
каже, що качки паруються на все життя.
Бокі, це надто дорого.
Поверни їх.
Створи там собі гідне життя,
чуєш мене?
Буде нелегко.
Але для тебе це новий початок.
Не змарнуй його.
Годі вам. Так вони ніколи не поїдуть.
Мамо, я візьму.
Не треба. Іди вперед.
-Прошу… -Годі!
Мамо.
Ти точно хочеш повернутися?
Що ти таке кажеш? Ми вже купили квитки.
Ходімо.
Ми вас чекали. Прошу сюди.
Приємно познайомитись.
Том Ендрюс, банк «Шифлі».
Я Абе з «Ваей ентерпрайзіз».
Бабусю, радий знову вас бачити.
Годі! Приступаймо.
Вам буде зручніше зачекати тут.
Я піду оформлю документи.
Це відома співачка.
Така гарна.
Зачекайте!
Дякую.
Мені це подарувала близька людина.
Коли тобі народжувати?
Через два місяці.
Але ти їдеш з дому?
Я щойно вийшла заміж.
Ясно.
Тоді сьогодні я співатиму для всіх нас.
На все добре тобі.
Ми вас вітаємо як наших дорогих гостей.
Американці тепло прийняли японців на своїй землі,
і ми відчуваємо цей дух гостинності тут.
І я впевнений,
що після відкриття готелю
у мережі «Колтон» для вас знайдеться…
люкс на вихідні.
А тепер почнімо.
Оскільки ми вже отримали вашу згоду… Вибачте.
…треба підписати десять примірників договору.
Вибачте.
Будь ласка, підпишіть там, де позначка.
Вибачте.
Це контракт, який ми переглядали.
Ви й не глянули на нього.
Як ви можете бути впевнені?
Ти більше не можеш робити помилок.
Тільки не там.
Як дружина,
як мати,
ти повинна бути абсолютно бездоганна.
Чуєш мене?
Я розумію.
І будь добра до свекрів. Ясно?
Вони можуть бути несправедливі, навіть жорстокі.
Будь терпляча
і вдячна, розумієш?
Прогодувати зайвий рот нелегко.
І, Сунджа…
хоч ти носиш дитину…
і це може бути неприємно…
ти повинна задовольняти фізичні потреби чоловіка.
Пастор передусім чоловік.
Навіть порядні чоловіки іноді
шукають утіхи з іншими жінками.
Цікаво, як ти взагалі завагітніла.
Мабуть, ти вже про таке знаєш.
Дуже давно
свекруха дала мені це…
коли переконалася, що я не втечу серед ночі.
Сховай у надійному місці.
І не кажи чоловікові, чуєш?
Для жінки важливо приховати собі трохи грошей.
Може статися будь-що, а ми не маємо такого вибору, як чоловіки.
Ні, залиши собі.
Я маю…
оце.
Що це?
Це від батька дитини?
Це від нього?
Який…
Яка тепер різниця?
Сунджа.
Тепер ти повинна його забути.
Розумієш?
Я знаю.
Візьми.
Батько хотів би, щоб ти взяла гроші.
Він хотів для тебе більшого.
Я хотіла, щоб ти пустила коріння на батьківщині…
а батько хотів, щоб ти полетіла в далекі краї.
Попереду багато труднощів.
Не знаю, коли ми знову побачимося.
Мабуть, нескоро.
Ну все.
Вилий усі сльози тут.
Я не хочу, щоб ти там плакала.
-Доню моя. -Оголосили посадку.
Мамо! Мамо!
Мене нудить.
Мамо,
ти змушуєш важливих людей чекати.
Бачиш, як їх тут багато.
Мабуть, у них заплановані інші зустрічі.
Бабусю, ви виграли.
Сьогодні ви отримаєте велике багатство для дітей та внуків.
Вони більше ніколи не турбуватимуться про гроші.
Мені це здається прокльоном.
Знаєте, що сьогодні робить моя бабуся?
Летить у Корею вперше, відколи звідти поїхала.
П'ятдесят років тому вона прибула сюди ні з чим.
А повертається першим класом.
Це вже щось.
Дивіться на цих злидарів! Весь пором ними просмердів.
Мені треба вийти.
Чекай, я принесу води.
Не йди. Не кидай мене.
Не кидай мене.
Я зараз повернуся.
Надіюся, вам сподобається мій сьогоднішній репертуар.
Де можна набрати води?
Ви хто такі?
Ми їдемо працювати на шахтах. Компанія оплатила нам проїзд.
А жінки й діти?
Де ваші сім'ї?
Нам сказали: якщо добре працюватимемо, потім оплатять проїзд нашим сім'ям.
Спершу сюди переїхав мій батько.
Ми з мамою приєдналися до нього через кілька років.
Пані, це…
Він приїхав працювати на шахтах у Чікуху.
Умови були жахливі.
Настільки, що він і ще 400 корейських шахтарів вирішили страйкувати.
До чого це?
Але
вони протрималися 20 днів, а потім їх звільнили.
Тоді ніхто не хотів наймати нас, корейців.
Казали, що ми надто брудні, надто галасливі.
Вони не помилялися.
Ми були брудні. Ми були галасливі.
Бо дві-три сім'ї були змушені
жити в одній кімнаті, щоб оплатити високу оренду.
Тепер це все позаду.
Якщо ти справді в це віриш…
ти ще більший ідіот, ніж я думала.
Нас називали тарганами.
Казали, що нас треба розчавити.
Сам подумай.
Вони говорять про тебе.
Бабусю…
Що вона співає?
-Чуєте? -Це наша музика. Так!
Стягніть її зі сцени!
-Що це таке? -Де охорона?
Виженіть її негайно!
Хай замовкне!
Де охорона?
Скажи мені.
Якби твоя бабуся…
сиділа тут, дивлячись на ці самовдоволені обличчя…
якби вона тобі сказала…
що кожна крапля її крові…
проти підписання цих паперів…
що ти сказав би?
Що там у вас? Говоріть японською!
Ти все одно просив би її підписати?
Не роби цього.
От що я сказав би їй.
Не підписуй.
Що сталося?
Я не чую музики.
Що це означає?
Що сталося?
Куди вона йде, Соломоне?
Це підписання було лише для протоколу.
-Що сталося? -Чорт забирай.
Вона вже погодилася підписати!
Що це, в біса, було, Соломоне?
Що ти їй сказав?
Тепер ти мовчатимеш?
Чому ти не міг замовкнути десять хвилин тому, Соломоне?
Усе коту під хвіст!
Кажеш: «Щоб не було втрат»?
Три роки… Три кляті роки.
-Господи боже… Так. -Я всіх попереджав.
Попросити допомоги в такого, як він…
Це нерозсудливо. Навіть гірше – небезпечно.
Не треба було йому довіряти! Він зробив з нас дурнів!
Ти трахнув мене, Соломон Баєк.
Який сором.
Зупиніть тут.
Ми ще не біля готелю.
Мамо!
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк