BUSANAS 1931 M.
(korėjietiškai) Jūs įsitikinęs?
Išties, kainuos tiek pat, kiek naujas.
(japoniškai) Ko-san!
Atėjote pačiu laiku.
Jūsų naujas kostiumas baigtas.
Trumpam atsiprašysiu.
Mane galite aptarnauti po pastoriaus.
Aš neskubu.
Gerai.
Nežinojau, kad taip matosi.
Aš tikrai toks panašus į pastorių?
Aš domiuosi viskuo, kas čia vyksta.
Kai išgirstu apie ligotą atvykėlį…
Atkreipiu dėmesį.
Dabar aš sveikas.
Nėra ko nerimauti.
Malonu girdėti.
Jūsų drabužiai jums netinka.
Panašu, kad taip.
Šis kostiumas priklausė mano amžinatilsį vyresniajam broliui.
Jis mirė nuo tos pačios ligos?
Ne.
Mano brolis Samoelis
nė dienos gyvenime nesirgo.
Nepriklausomybės judėjimas.
Tada buvau dar vaikas.
Jis buvo vienas iš suimtųjų.
Daugiau jo nematėme.
Taigi, jis buvo kankinys?
Man - tik brolis.
Svarbu, kaip žmogus save pateikia pasauliui.
Pirmieji įspūdžiai išlieka atminty.
Žinau iš patirties.
O kaip pasaulis dabar regi mane?
Kaip nesvarbų žmogų.
Kam dėvėti netinkančius drabužius?
Apgailėtinai atrodo, kai žmogus įsikibęs praeities.
Esate tikras, kad tebekalbame apie kostiumą?
Įsigykite naują, pastoriau.
Aš už jį sumokėsiu.
Nesijaudinkite.
Galiu susimokėti už savo kostiumą.
Atleiskit už gaišatį.
Norėjau dar sykį patikrinti siūles.
Prašau, pažiūrėkite, ar tinka.
Kinošita-san,
nusprendžiau įsigyti naują kostiumą.
Man jo reikės kuo greičiau.
Noriu vilkėti jį per sutuoktuves.
Kokia puiki naujiena.
Sveikinu! Pasirūpinsiu, kad galėtumėt jį nešioti daug metų.
Prašau, atsiūlėkite ir šitą.
Net jei jis man ir netinka,
kas žino.
Gal kada nors tiks mano sūnui.
Labai išmintinga.
Pirma pasiųsiu jūsų vestuvinį kostiumą.
Per tris dienas.
Tada ir grįšiu.
PAGAL LI MINDŽIN KNYGĄ
Ar supranti viso šito pasekmes?
Netekėjusiai moteriai lauktis vaiko -
tikra pragaištis.
O jūs norit priglausti svetimą vaiką?
Užtikrinu, aš apie tai daug galvojau ir meldžiausi.
Pastoriau Šin, šios moterys rizikavo gyvybe, kad išgelbėtų manąją.
Esu joms skolingas.
Kelkis, vaike.
Pažiūrėk į mane.
Užtraukei juodą dėmę ne tik sau ir savo vaikui,
bet ir savo šeimai
bei geram šio vyro vardui.
Ar supranti?
Pastoriau, ar tai būtina?
Nejaučiu malonumo šitaip kalbėdamas,
bet gyvename sunkiais, beširdiškais laikais.
Net geri žmonės
naudojasi kitų silpnybėmis.
Ar supranti, kaip nusidėjai?
Atleiskite man.
Atleisti tau?
Vaike, ne aš turiu tau atleisti.
Maldas turi skirti Dievui.
Žinau, kad tavo šeima nėra tikinti, todėl turiu paklausti,
ar gali nuoširdžiai
pasišvęsti Dievui?
Galiu.
Prieikite abu.
Brangus Tėve,
prašau Tavęs šiandien palaiminti šių dviejų žmonių sąjungą.
Meldžiu, kad su Tavo malone
jie pasinaudotų šia proga išpirkti nuodėmes.
Išmokyk juos,
kad dvasiniai saitai, siejantys juos kaip vyrą ir žmoną,
privalo išlikti tvirti.
Parodyk jiems, kaip rūpintis vienas kitu ir gerbti vienas kitą.
Tesužydi tikra, gili meilė.
Meldžiame Jėzaus vardu.
Amen.
Tamsta.
Sveiki.
Turbūt pensione turi daug darbo.
Seniai matyta!
Taip.
Seniai čia nesilankiau,
vos suradau kelią.
Тavo pensiono gyventojai turbūt nesiskundžia.
Argi praėjusią savaitę neįdaviau tavo dukrai dviejų maišų miežių?
Ir jau baigėsi?
Kiek dar reikia?
Atėjau baltų ryžių.
Daug neprašau.
Tik dviejų dubenėlių.
Jei reikės, primokėsiu.
Žinai, kad negaliu parduoti ryžių bet kam.
Jei užeis pareigūnas
ir pamatys, kad neturiu užtektinai ryžių japonų pirkėjams,
papulsiu į didelę bėdą.
Žinai, kad ir kiti mano grūdai labai geri.
Šiandien ištekėjo mano dukra.
Sundža?
Tikrai?
Kodėl iškart nesakei?
Turbūt tau palengvėjo, kad ji susitvarkė gyvenimą.
Jis - geras žmogus.
Mums labai pasisekė.
Jei taip,
šįryt kaip tik gavau truputį sorų.
Parduosiu tau jų už miežių kainą.
Netrukus
ji išvažiuos su vyru į Japoniją.
Negaliu duoti jiems didelio kraičio.
Bet, prieš jai išvažiuojant iš namų…
norėčiau padovanoti gimtinės skonį.
Trys dubenėliai.
Ačiū.
Gal tas skonis
apmalšins ir tavo sielvartą.
Pasimelskime?
Visagali Tėve,
palaimink šią gausią puotą
ir rūpinkis šiais namais
bei gerais žmonėmis, kurie čia gyvena.
Kai jiems prireiks,
paguosk juos.
Per Jėzų Kristų. Amen.
Kaip mes išsiversime be tavo motinos patiekalų?
Gal todėl esi tokia stipri, Sundža.
Ar tavo brolienė gerai gamina?
Keista įsivaizduoti, kad Kionghi išvis gamintų.
Kadaise jos šeima buvo labai turtinga.
Ponia Džang sako, kad Amerikoje
žmonės net neprašo vyresniųjų leidimo tuoktis.
Įsivaizduojat?
Kalbant apie mus,
turbūt mūsų gerbėjai turėtų prašyti Sundžos motinos,
nes mes - našlaitės.
Tikiuosi, per mano vestuves bus ryžių paplotėlių.
Su kuo juos valgytum?
Žinoma, su tavimi.
Bokhi irgi dalyvautų.
Ir tavo motina, broliai Čong,
net ir tas, kuris manęs nemėgsta.
Jis su niekuo nekalba.
Jis toks baisus senis.
Vakar persmeigė mane piktu žvilgsniu vien dėl to, kad numečiau jo pypkę.
Nieko jai nenutiko,
bet aš vis tiek apsiverkiau.
Bet būtų negražu pakviesti du brolius, o jo - ne.
Ir vaistininką Ču.
Jis atrodo toks mielas žmogus.
Gal baigsi taukšti niekus!
Kada ta tavo smegeninė nors truputį pradės veikti?
Tu ir aš, mes neturim šeimos.
Nei pavardės, nei kraičio.
Vienintelė galimybė mums - ištekėti už tokio pat skurdžiaus.
O kas tada?
Negalim sau leisti gyventi kartu.
O jei susilauktume vaikų…
tiesiog priverstume juos gyventi taip pat apgailėtinai skurdžiai.
Tai kokia prasmė?
Kam vargintis tuoktis,
jei net negalėsim pasinaudot santuokos privalumais?
Štai kokia mūsų padėtis.
Ir mums taip bus visada.
Be jokių lėtėjimo žymių,
„Nikkei“ indeksas toliau auga.
Vakar vakare akcijų rinkoje
indeksas pasiekė beveik 33 000.
Tuo remdamiesi kai kurie įtakingi analitikai prognozuoja,
kad iki metų galo rinka galėtų pakilti iki 45 000,
dėl to daugėja spėliojimų,
kad Japonija aplenks Jungtines Valstijas
ir taps turtingiausia pasaulio šalimi.
Anksti atėjai.
Taip.
Ko gero, ne tik aš
nekantrauju užbaigti šį sandėrį.
Ko gero.
Aš tau nepatinku.
Argi tai problema?
Tu išvyksi, tiesa?
Tą patį jautei ir Tomui, kai jis čia atvyko?
Manei, kad jam čia ne vieta?
Ar romanas prasidėjo iškart?
Na,
man nerūpi, ką judu darote.
Kaip nerūpi ir tai, ar tu ir visi kiti čia man pavydi.
Svarbiausia, kad ji pasirašytų sandėrį.
Bek-san, kiek sutarties kopijų reikia?
Aš jums palikau raštelį.
Perskaitykit, prašau.
Ar žinai, kaip jis atsidūrė „Shiffley's“?
Ne. Kodėl tai svarbu?
Prieš „Shiffley's“
Arimoto dirbo pirmaujančiame šalies banke.
Bet, metams bėgant, Arimoto kolegos darė karjerą,
o jis liko nuošaly.
Vadovai jį perspėjo, kad jis per mažai padeda komandai.
Jie bandė jį sugėdinti griežtai mokydami, kad rezultatai būtų geresni.
Bet jam nepavyko pateisinti valdžios lūkesčių.
Girdėjau, kad netrukus po to jis buvo atleistas.
Tavo tėvas, Bek-san,
užsiima pačinko verslu, ar ne?
Na ir kas?
Augdamas negyvenai japoniškos kompanijos šešėlyje.
Tu nesupranti,
kad tarnautojui kompanija yra šeima,
kartais net tikresnė už tą, su kuria esi susijęs kraujo ryšiais.
Kai buvau maža,
kasdien skaičiuodavau, kiek minučių pamatydavau tėvą.
Jei išeidavo daugiau nei valanda,
manydavau, kad savaitė geresnė nei įprastai.
Dabar supranti.
Arimoto nebuvo tik atleistas…
šeima jo atsižadėjo.
O po to
jokia didelė korporacija jo nepriėmė.
Todėl jis atėjo pas mus.
Nieko nesuprantu.
„Shiffley's“ - pirmaujanti firma.
Amerikoje - gal.
Bet čia - kapinės, į kurias patenka tokie kaip Arimoto.
Tai kodėl tu čia?
Baigei gerą mokyklą, esi iš geros šeimos.
Taip, dėl to man darbą siūlė
visi didžiausi šalies bankai.
Bet, nepaklususi tėvų valiai, pasirinkau „Shiffley's“.
Supranti, moteriai
geriau, kai ją supa mažiau pasiekę žmonės.
Čia galiu prasimušti.
Ką motina be tavęs darys?
O varge.
Ne šiandien. Tai mano dovana tau.
Bet…
Greičiau eik namo.
Paskubėk!
Ar kas negerai?
Turi eiti su juo.
Eik.
Palikit mus.
Ką tu darai?
Manęs negali matyti vienos su tavimi.
Dabar jautiesi saugi?
Tu išties tą padarei, ar ne?
Ištekėjai už to kvailio.
Vien iliuzijos, tu net nenutuoki, kaip veikia šis pasaulis.
Taip, mes susipažinome.
Kodėl mane čia atsivedei?
Tam, kad pasakyčiau, jog neapsigaudinėtum.
Išties manei, kad jis tave vedė, nes yra šventasis?
Aš pamačiau ne tai.
Pamačiau ligotą žmogų, kuris negalėtų užkrauti savęs jokiai kitai, tik tau.
Kaip gali taip apie jį kalbėti?
Dabar jis mano vyras.
Jis padarė tai, ko tu negalėjai.
Aš tau siūliau daug daugiau.
Tu man siūlei gėdą. Daugiau nieko.
Girdėjau kalbas…
kas tu ten esi, kuo užsiimi.
Man nuo to bloga.
Kalbas…
O iš visų tų kalbų,
ar iš jų sužinojai, kokį gyvenimą ten rasi?
Sakei, kad ten visko yra.
Žinoma, jei turi pinigų.
Jei ne…
Mačiau ir savo kailiu patyriau, ką mums reiškia gyventi ten.
Sakau tau, kentėsi. Mūsų sūnus - taip pat.
Sundža…
Tikrai manai, kad gali mane pamiršti?
Manai?
Net ir tavo padorioje santuokoje…
tavo mintys grįš pas mane.
Neišvažiuok.
Tu nešioji mano kraują.
Ne.
Tai mano vaikas.
- Mano. - Kvaila mergiote!
Tu tokia pat buka, kaip ir tavo vyras.
Gerai.
Keliauk į Osaką.
Ten kviesi mane ir maldausi, kad tave išgelbėčiau.
Bet aš net neprisiminsiu tavo vardo.
Kaip mes gyvensim be tavęs?
Kas griežtai į mane dėbtelės, kai prašysiu per daug maisto?
Nesijaudinkit. Vis dar turėsite Donghi ir Bokhi.
Tos dvi tik juokiasi iš manęs.
Aš joms tik pigus linksmintojas.
Čia išleistuvių dovana nuo manęs ir brolio.
Prašau priimti.
Ačiū.
Negaliu.
Maniau, kad galėsiu,
bet negaliu.
Negaliu susitaikyti, kad išvažiuoji.
Privalai.
Bet vis tiek…
privalai kai ką dėl manęs padaryti.
Gali pažadėti?
Mano motina…
ar prižiūrėsi ją?
Neverk.
Jas išdrožęs vyras
sako, kad antys susiporuoja visam gyvenimui.
Bokhi, nereikėjo.
Grąžink jas.
Susikurk ten sau gerą gyvenimą,
girdi?
Nebus lengva.
Bet tau tai nauja pradžia.
Nepaleisk jos vėjais.
Gana. Jie niekad neišvažiuos.
Mama, galiu juos paimti.
Nesuk galvos. Tiesiog rodyk kelią.
- Prašau… - Gana!
Mama.
Esi tikra, kad nori grįžti?
Apie ką tu kalbi? Jau sumokėjom už bilietus.
Eime.
Laukėme jūsų. Prašom čionai.
Malonu susipažinti.
Tomas Endriusas, „Shiffley“ bankas.
Aš - Abė iš „Waei Enterprises“.
Močiute, malonu vėl jus matyti.
Gana! Tiesiog viską užbaikim.
Jums bus patogiau palaukti čia.
Sutvarkysiu mūsų kelionės dokumentus.
Pasirodo, ji - garsi dainininkė.
Kokia graži.
Palaukit!
Ačiū.
Man jį padovanojo brangus žmogus.
Kada gimdysite?
Laukiam vaikelio po dviejų mėnesių.
Bet išvykstate iš namų?
Ką tik ištekėjau.
Supratau.
Tada šįvakar dainuosiu mums visiems.
Linkiu sėkmės.
Šiandien pasitinkame jus kaip mūsų garbingus svečius.
Kaip kad amerikiečiai šiltai pasitiko japonus JAV žemėje,
čia jaučiame tą pačią dosnią dvasią.
Esu tikras,
kad viešbučiui atsidarius,
įtikinsime „Colton Hotels“ pridėti…
ir savaitgalio apartamentus.
O dabar pradėkime.
Jau gavome jūsų sutikimą… Atsiprašau.
…turime dešimt sutarties kopijų, kurias reikia pasirašyti.
Atsiprašau.
Prašau pasirašyti, kur paryškinta.
Atsiprašau.
Čia ta pati sutartis, kurią aptarėme.
Jūs jos net neatsivertėte.
Iš kur galite žinoti?
Negali sau leisti suklysti.
Tik ne ten.
Kaip žmona,
kaip motina
privalai būti nepriekaištinga.
Girdi mane?
Suprantu.
Privalai gražiai elgtis su uošviais. Supranti?
Gal jie su tavim elgsis neteisingai, gal net žiauriai.
Būk kantri
ir dėkinga, supranti?
Nelengva maitinti papildomą burną.
Ir, Sundža…
nors ir laukiesi…
ir gali būti nemalonu…
privalai patenkinti fizinius savo vyro poreikius.
Pastorius visų pirma yra vyras.
Net ir padorūs vyrai kartais
ieško paguodos kitų moterų glėbyje.
Įdomu, kaip tu išvis pastojai.
Jau turėtum žinoti tokius dalykus.
Labai seniai
man juos davė tavo tėvo motina…
kai įsitikino, kad nepabėgsiu vidury nakties.
Paslėpk saugioje vietoje.
Net vyrui nesakyk, girdi?
Moteris privalo turėti pasislėpusi pinigų.
Visko gali nutikti, mes neturim tokio pat pasirinkimo, kaip vyrai.
Ne, tu juos pasilik.
Aš turiu…
šitą.
Kas čia?
Vaiko tėvas padovanojo?
Dovana nuo jo?
Kas per…
Koks dabar skirtumas?
Sundža.
Dabar privalai jį pamiršti.
Supranti?
Žinau.
Imk.
Tavo tėvas būtų norėjęs, kad juos turėtum.
Jis tau norėjo tiek daug.
Aš norėjau, kad tvirtai suleistum šaknis į žemę…
bet tavo tėvas norėjo, kad skristum.
Prieky lauks daug sunkių dienų.
Nežinau, kada vėl pasimatysime.
Galbūt labai negreitai.
Nurimk.
Išliek visas ašaras čia.
Nenoriu, kad verktum ten.
- Dukra mano. - Jau laipina keleivius.
Mama!
Man bloga.
Mama,
gaišini visus šiuos svarbius žmones.
Pažiūrėk, kiek jų čia susirinko.
Jie turbūt turi ir kitų susitikimų.
Močiute, jūs laimėjot.
Šiandiena užtikrins jūsų vaikams ir vaikų vaikams didžiulį turtą.
Jiems daugiau niekad neteks sukti galvos dėl pinigų.
Man tai skamba kaip prakeiksmas.
Žinote, ką šiandien veikia mano močiutė?
Ji skrenda į Korėją pirmą kartą nuo tada, kai išvyko iš namų.
Prieš penkiasdešimt metų ji atvyko čia tuščiomis rankomis.
Bet šiandien skrenda atgal pirmąja klase.
Tai šis tas.
Pažiūrėk į tuos padugnes! Dabar visas laivas prasmirdo jų mėšlu.
Man reiktų eiti kitur.
Palauk čia. Atnešiu vandens.
Neišeik. Nepalik manęs.
Nepalik manęs.
Tuoj grįšiu.
Tikiuosi, jums patiks mano šio vakaro repertuaras.
Kur galiu rasti vandens?
Kas jūs visi tokie?
Mes keliaujame dirbti į kasyklas. Mūsų kelionę apmoka kompanija.
O moterys ir vaikai?
Kur jūsų šeimos?
Mums sakė, kad jei gerai dirbsime, vėliau sumokės už mūsų šeimų atgabenimą.
Mano tėvas atvyko pirmas.
Mudvi su motina atkeliavome po kelerių metų.
Ponia, čia…
Jis atvyko dirbti Čikuho kasyklose.
Sąlygos buvo siaubingos.
Tokios blogos, kad jis su 400 korėjiečių šachtininkų nusprendė streikuoti.
Kas čia vyksta?
Bet
jie atsilaikė 20 dienų, kol visi buvo atleisti.
Tais laikais niekas nenorėjo nuomoti būsto mums, korėjiečiams.
Sakė, kad mes pernelyg nešvarūs, triukšmingi.
Jie buvo teisūs.
Buvome pernelyg nešvarūs. Pernelyg triukšmingi.
Nes turėjome grūstis po dvi, tris šeimas
į vieną kambarį, kad išgalėtume mokėti užkeltą nuomą.
Viskas jau praeity.
Jei tikrai tuo tiki…
esi didesnis žioplys, nei maniau.
Jie mus vadino tarakonais.
Sakė, kad mus reikia sutrypti.
Pagalvok apie tai.
Jie kalba apie tave.
Močiute…
Kas čia per dainos?
- Girdit? - Mūsų muzika. Nagi!
Nutempkit ją nuo scenos!
- Kas tai? - Kur sargybiniai?
Tučtuojau nulaipinkit ją!
Nutildykite ją!
Kur sargybiniai?
Noriu išgirsti tai iš tavęs.
Jei tavo močiutė…
sėdėtų čia ir spoksotų į šituos pasipūtusius veidus…
jei ji tau sakytų…
kad kiekvienas jos kraujo lašas…
yra prieš šitų dokumentų pasirašymą…
ką pasakytum?
Kas čia vyksta? Kalbėkit japoniškai!
Vis tiek lieptum jai pasirašyti?
Nepasirašyk.
Štai ką jai pasakyčiau.
Nepasirašyk.
Kas čia vyksta?
Negirdžiu muzikos.
Kas čia vyksta?
Kas nutiko?
Kur ji eina, Solomonai?
Pasirašymas buvo tik protokolo dalis.
- Kas ką tik nutiko? - Prakeikimas.
Ji jau sutiko pasirašyti sutartį!
Kas per velnias ten nutiko, Solomonai?
Ką jai pasakei?
Dabar su manim nekalbėsi?
Kodėl negalėjai prikąsti liežuvio prieš dešimt minučių, Solomonai?
Tai buvo tokia nesąmonė.
Eik tu šikt su savo „pasipriešinimu sunkio jėgai“.
Treji metai… Treji sumauti metai, žmogau.
- Jėzau Marija… Taip. - Aš visus dėl to perspėjau.
Įtraukti į tai tokį kaip jis…
Buvo neatsargu. Dar blogiau, pavojinga.
Juo negalima buvo pasitikėti! Jis paliko mus kvailio vietoje!
Sušikai man reikalus, Bek Solomonai.
Sumauta gėda.
Sustokite čia.
Bet dar neprivažiavom viešbučio.
Mama!
Išvertė Sandra Siaurodinė