Japansk dialog undertextad i blått Koreansk dialog undertextad i gult
(på koreanska) Vad gör du? Skär upp kimchin.
De är utsvultna!
Maten är serverad!
Nu äter vi!
Dags att äta!
Jag tycker omogen kimchi är godast.
Man känner smaken av vitlökens gröna skott.
Har din mage nånsin mött mat den inte gillade?
Sunja, mår du bra?
Varsågod.
Tack.
Säg till Kyunghee att jag kommer förbi videobutiken.
Ha en bra dag.
Arbeta hårt.
Igår natt drömde jag om riskakor.
På riktigt?
En hel tallrik full.
-Jag delade dem med dig, syster. -Var de goda?
Kyunghee, vakna.
Kyunghee.
Kyung…
Sunja, vad är det?
Min mage.
Åt jag en dålig mussla igår?
Vad jobbigt.
Kan det vara ett tecken på att din blödning ska börja?
Du blödde inte förra månaden.
Jag kokar lite doraji åt dig.
BASERAD PÅ BOKEN AV
Säg åt din mor att jag beklagar prishöjningen.
I Koh Hansus frånvaro är allt kaos.
Borde han inte vara tillbaka nu?
Skulle han inte bara vara borta en vecka?
Det stämmer.
Men vem vet? Han kanske inte återvänder alls.
Varför säger du så?
En man som Koh Hansu har valmöjligheter.
Att vara fiskmäklare i Busan är inte den mannens största dröm.
Jag vill verkligen inte att allt återgår till det som var.
Han må ha varit hård, men han betalade rättvist.
Det var fint så länge det varade, eller hur?
Titta här!
Kom! Billiga priser!
Vem kan det vara?
Jag går och kollar.
Vad sägs om här?
Då står hon bland alla minnen.
Är inte det för uppenbart?
Farmor,
du behöver inte våndas över det här.
Gravmarkören blir klar vilken dag som helst.
Kära nån!
Du borde verkligen inte ha rest så långt.
Hur kan du säga så?
Jag var så klart tvungen att komma
och se hur du mådde.
Det här är pastor Rhee, från Korea.
Han kommer att tillhöra kyrkan i några månader.
Du anar inte vilken tur vi har som har honom.
Varsågod och sitt.
Vår Kyunghee…
Jag kände henne inte så länge,
men det var tydligt att hon var unik.
Visst älskade hon att glädja andra?
Jag önskar ni kunde ha träffat henne innan cancern stal hennes energi.
Trots hennes ålder
hade ni förälskat er i henne.
Jag såg in i hennes hjärta, och jag såg att det var gott.
Det är egentligen det enda vi behöver se hos nån.
Du är så vältalig!
Du skulle kunna skriva en bok.
Gör det nåt om jag flyttar den här?
Gör gärna det.
Hon bör stå med sina nära och kära.
Mycket bättre.
Ska vi be tillsammans?
Skynda.
Vår himmelske Fader,
vi har samlats här idag
för att minnas Ditt barn, som har återvänt till Dig.
Tack för att Du tar emot vår älskade i all Din nåd.
Amen.
Sunja, skynda dig hem. Stormen kommer.
Det här är mitt sista ärende.
Vem vet hur mycket skada den kommer göra.
Koh Hansu!
Vi började tro att du hade försakat oss.
Vi har oroat oss så!
Gottgörelse för min frånvaro.
Det är för fint för att öppna.
Du måste lära dig att vara mindre sentimental.
Jag kan inte ens klockan.
Då får jag väl lära dig.
Du har ett bra huvud. Du lär dig lätt.
Jag är…
Jag är med barn.
Du måste säga nåt.
Är du säker?
Sunja.
Du kommer att ge mig min son.
Du kan inte veta att det är en pojke.
Men jag vet.
Jag är säker på det.
Då blir du besviken om det är en flicka.
Men du måste ändå älska henne.
Är det en flicka ska jag köpa söta klänningar åt henne.
Och hoppas att hon är lika smart som sin mor.
Så när tänker du besöka min mor?
Hon kommer givetvis bli förvånad.
Men om vi gifter oss snabbt så lugnar hon sig.
Varför pratar du plötsligt om äktenskap?
Jag trodde du visste vad det här var.
Visste?
Vad betyder det?
Jag kan inte gifta mig med dig.
Jag har familj.
I Osaka har jag en fru
och tre döttrar.
Det är inte direkt ett kärleksäktenskap,
utan mer ett nödvändigt arrangemang.
Ett nödvändigt arrangemang?
Nödvändigt av affärsskäl. Det finns ingen tillgivenhet.
Du och din mor
och vårt barn kommer inte att sakna nåt.
Jag ska köpa det största huset i Yeongdo.
Vad tycker du om Jiyuns hem?
De kommer inte ha råd med det i alla fall.
Du kommer lära dig läsa
och kunna klockan.
Vi kommer att få fler barn och vi kommer att leva väl.
Ännu fler döttrar.
Du vet lika väl som jag
hur världen ser ut just nu.
Barn går och lägger sig
för att aldrig vakna mer.
Flickor säljer sin oskuld för en skål med nudlar.
De äldre smyger undan för att dö
så de unga ska få tillräckligt att äta.
Sunja.
Äktenskap är bara en uppgörelse.
Du kommer se förnuftet i mitt förslag.
Vad menar du?
För såna som oss
är det sättet att överleva.
Sunja.
Var det här…
…din plan ända från början?
Att tvinga mig att gifta mig med dig
för att ingen annan vill?
Trots allt,
vem riskerar att gifta sig med en krymplings dotter…
Du har ingen rätt att tala om min far.
Mitt barn kanske ärver din fars missbildningar.
Har jag ingen rätt?
Säg mig, vem är det som förbannar vem?
Sunja.
Kom tillbaka.
Kom genast tillbaka!
Mår du bra?
Jag mår bra.
Kan ni visa mig vägen
till pensionatet som drivs av krymplingens änka?
Det är 40-minuters promenad dit.
Jag klarar mig.
Mor.
Farmor.
Ge dig själv en dag eller två.
Vadå, tror du att det här kommer knäcka mig?
Det här är bara saker.
Till och med det här huset. Ett tak, några väggar,
inget mer.
(på japanska) En beryktad figur med kopplingar till brottslighet,
vars barnbarn ärvde en förmögenhet efter hans död.
Nu jagas Mamoru Yoshii även av rykten om korruption,
samt rykten om insiderhandel.
Jag klarade knappt av att vara en mor på den tiden.
Jag arbetade 14 timmar per dag, sju dagar i veckan.
Utan din moster vet jag inte hur det hade gått för oss.
Du borde inte överanstränga dig så.
Det är dags att du tar hand om dig.
Du får det att låta som om det här livet är så svårt.
Nog. Gå tillbaka till jobbet.
Vad är det för vits med att skämma bort en gammal kvinna?
Du behöver inte oroa dig för mitt jobb.
De förstår situationen.
Det finns ändå inget att göra.
Markägaren avböjde vårt bud igen.
Vad?
Så mycket pengar?
Tänk på allt hon skulle kunna erbjuda sina barn.
Det är ju inte som om det vore smutsiga pengar eller så.
Vad är det för fel på henne?
Vad innebär det här för dig?
Jag antar att jag blir tvungen att bevisa mitt värde igen.
Jag får kämpa mig upp till toppen igen.
Vad har jag annars för val?
Oavsett vilket så är den affären förlorad.
Jag önskar att jag förstod
varför vissa människor klamrar sig fast vid det förflutna.
Vad tjänar det till?
Vi får ju inte tillbaka våra döda för det.
Farmor.
Följ med mig till Tokyo.
Vad?
Jag vill att du pratar med henne.
Jag?
Vad skulle jag säga?
Säg det du sa till mig.
Att ett hus bara är ett tak och några väggar.
Och de döda återkommer inte.
Farmor, snälla.
Vad säger de? Hör du?
Berätta. Kommer han överleva?
Han har kämpat med det här förr.
Döden tycks redan ha märkt honom en gång.
Det är synd att han är så långt ifrån sin familj.
Jag undrar om hans föräldrar lever än.
-Är den här hans? -Ja.
Vi försöker hitta ett namn.
-De här kläderna är så dyra. -Titta på alla de här böckerna!
Vad svårt det måste ha varit att bära en sån börda.
Vad står det?
"Kära mor och far,
jag har kommit fram till Busan.
Jag ser fram emot att nå Osaka för att göra Herrens arbete
och börja mitt nya liv med Yoseb och Kyunghee.
Men oroa er inte.
Jag mår bra.
Er kärleksfulle son, Isak."
Isak? Vad är det för namn?
Jag tror det är ett bibliskt namn.
Det står att han är från Pyongyang.
En av de där kristna norrifrån.
Ni måste ta hans sjukdom på allvar.
Han har tuberkulos.
Vi måste anmäla det.
Hur kan jag kasta ut honom så här?
Frun…
…tänk på er dotter,
och era pensionatsgäster.
Vi får se om han överlever natten.
-Hej. -Vad gör du här igen?
Vem är det här?
Jag ber om ursäkt för att vi stör.
Jag är hans farmor.
Har du tid att prata lite med oss?
-Snälla, gör er inget besvär… -Det är inget besvär.
Jag skulle just äta.
-Amen. -Amen.
Finns det ett barnbarn här?
De där?
Det är jag som studerar.
Skolan gav mig just det här.
Mitt diplom för att ha gått ut sjätte klass.
Så du går i skolan med barnen?
Ja. De flesta är bra ungar,
men det finns några jobbiga ena.
Vad fick dig att börja studera?
Jag vet inte hur det var för dig,
men min familj var så fattig
att de inte hade råd med skola, inte ens för pojkarna.
Mormor,
min mor såg ingen vits med att skicka flickor till skolan.
Då förstår du.
Känslan av att stå utanför resten av världen.
Jag kände mig alltid skamsen eller rädd.
Jag blev arg på mina egna barn för att de lärde sig läsa.
Jag var rädd att de skulle se ner på mig.
Men titta, jag gick ut som tredje bäst i klassen!
Jag blev nästan näst bäst.
Wow!
Du känner smaken, eller hur?
Men hur?
En kvinna jag känner besöker sin dotter med jämna mellanrum.
Hon tar alltid hem två resväskor fulla.
Farmor, vad är det?
Smaka på riset igen.
Har man sett!
De unga känner inte skillnaden.
Det här riset är odlat i vårt land.
Hur märker ni det?
Det är nötigare.
Lite sötare och hårdare att tugga.
På den tiden var vitt ris en lyx.
Vi odlade det, men de tog allt.
Men nu äter vi vitt ris till varje mål
utan att vi märker det ens.
Och det tycker du är bra?
När jag först kom till det här landet,
hade vi väldigt lite pengar.
Vi bodde i Osaka.
Jag minns att jag gick förbi matbåsen nära tågstationen
och försökte föreställa mig hur varje rätt smakade.
Jag måste ha blivit ganska bra på det.
Min mun vattnades faktiskt.
Som första gången jag kände doften av kaffe.
Jag tyckte det luktade underbart.
Det var flera år innan jag tog min första mun…
-Så bittert! -Precis!
Inte alls som jag hade tänkt.
Men nu för tiden
blir jag inte ens hungrig.
Jag äter för att det är dags.
Jag gör inte min egen kimchi längre.
Jag köper den för 300 yen burken.
På den tiden…
Jag hade tvingats sälja alla varor i min vagn för att tjäna så mycket.
Det här riset påminner mig…
Det påminner mig om min mor,
den dag jag gifte mig.
Farmor,
vad är det?
Jag är bara löjlig.
-Förlåt mig. Vi borde inte ha kommit… -Se inte ner på hennes tårar.
Hon har förtjänat rätten att gråta.
Jag vet att du inte känner mig…
…men oroa dig inte.
Jag ska ta hand om dig så gott jag kan.
Har du återvänt hem?
Två gånger.
En gång på 70-talet och sen igen för ett par år sen.
Och du?
Först fanns det inte nog med pengar,
sen fanns det inte tid nog.
Nu ser jag inte vitsen med det.
Vad jag har hört så är allt borta.
Ja, mycket har förändrats.
Men att gå längs gatan och höra sitt eget språk,
känna doften av sin egen mat…
Marken under ens fötter känns annorlunda.
Och det är då ens själ vet…
…det här landet är verkligen mitt hem.
Det är därför vi åker hem.
Min svägerska…
Min svägerska dog för några dagar sen.
Hon var en så bra människa.
Även om hennes hjärta längtade efter mer
så kom vi i första rummet.
Min svägerska…
Min svägerska,
om hon ändå hade kunnat resa hem en sista gång.
Det hade gjort henne så lycklig.
Och nu…
Nu är det för sent.
Det är inte för sent för dig.
Har jag inte rätt?
Du.
Du är inte ens nyfiken på vårt land.
Men du trodde att din farmor skulle få mig att sälja?
Ja.
Du är verkligen obarmhärtig.
Skäms du inte?
Jag stjäl inte från dig.
Ingen är ute efter att lura dig.
Vi erbjuder dig en förmögenhet.
Men istället för att vara tacksam
beter du dig som om du behandlas orätt.
Saker och ting är annorlunda nu.
Det är deras tur att svara inför oss.
Tror du verkligen på det?
Ja.
Mor.
Hans feber har vänt.
Vi borde göra lite gröt.
Mor…
…jag måste prata med dig.
Om vad?
Vem gjorde det här mot dig?
Säg hans namn!
Säg mig.
Tvingade han sig på dig?
Nej.
Det var inte så…
Varför skyddar du honom då?
Vad för slags fegis gör så här och vägrar sen att stå för det?
Jag gjorde fel i att tro att du var en förnuftig flicka.
Hur kunde du vara så dum?
Mor…
Förlåt mig!
Du vet vad det här innebär för dig nu.
För det här barnet.
Vet du?
Sunja…
…finns det inget sätt att få honom att gifta sig med dig?
Det är över, mor.
Han är borta.
Jag var så dum.
Nu förstår jag.
Den där kvinnan vill dö i det där huset.
Förstod du inte det?
Men du sa själv
att hennes barn skulle gagnas av pengarna.
Så,
är då detta vår lott?
Att konstant offra oss för våra barn?
När tar det slut?
När vi dör?
Vad är det du ber mig att göra?
Du måste vara väldigt tydlig.
Kan du inte sitta högst upp på berget
och samtidigt lämna henne ifred?
Nej.
Det är mitt jobb.
Det är så jag sätter mat på bordet.
Jag är ledsen att jag inte är en älskad präst som pastor Rhee.
Vad har han med det här att göra?
Han påminner mig om någon.
Det är allt.
Jag borde gå. Tåget kommer.
Jag följer dig till tåget.
Jag vet att du är en bra pojke.
Jag vet att jag uppfostrat dig väl.
Sluta plocka i riset!
Du vet att det betyder otur.
Vad har hänt?
Har nån dött eller nåt?
Vad är det som pågår?
Vad?
Ät.
Solomon Baek.
Hennes advokater ringde för en timme sen.
Du gjorde det.
Med hjälp av din farmor. Briljant drag.
Ja.
Okej, allihop.
Naomi, Arimoto, ni också. Vi ska fira.
Château Budweisers för alla!
Gratulerar.
Tack.
Jag måste erkänna att jag trodde att du var chanslös.
Jag felbedömde dig.
Tom ropar på oss. Ska vi gå?
Jag kommer strax.
Hallå?
Var snäll och säg att du saknat mig.
-Eller ljug övertygande. -Jag har väntat på att du skulle ringa.
Nej, det har du inte.
Jag har ringt fyra gånger idag.
Jag åkte hem i några dagar.
Vad var det?
Har ni fest där?
Solomon!
Jag avslutade en viktig affär.
Vi firar.
Så klart att du gjorde.
Att skicka dig till USA
verkar ha varit rätt val trots allt.
Jag antar att din önskan besannades.
Men tänker du nånsin på allt som gick förlorat?
Du borde vara glad för min skull.
Jag vägrar.
Men jag är åtminstone ärlig med det.
Det finns tveklöst de som hatar dig för din framgång.
När får jag träffa dig?
Det kanske du aldrig får.
Du har inte förändrats.
Du och dina spel, det är patetiskt.
Du har fel.
Jag har förändrats så mycket.
Är du sjuk?
Hana!
Frun?
Hur känner du dig?
Levande, tack vare er.
Farmaceut Chu säger att du hämtar dig bra.
Det är en lättnad att höra.
Även mina föräldrar kommer bli lättade.
Jag…
Jag skulle vilja skicka dem ett telegram.
Jag hämtar en pojke som kan leverera meddelandet.
Jag skulle vilja gå själv.
För att testa mina ben.
Men du borde inte ränna omkring så snart.
Ska jag resa till Osaka måste jag bli starkare.
Måste du resa?
Jag vet att en kyrka väntar dig,
men tänk om du skulle dö där,
så långt hemifrån…
Jag har varit nära döden så många gånger.
Jag känner döden väl.
Jag räds den inte.
Att leva däremot,
det är det svåra för mig.
Låt åtminstone min dotter göra dig sällskap.
Snälla…
Jag vill inte besvära nån.
Jag kan inte låta dig gå ensam.
Ett ögonblick. Jag hämtar henne.
Sunja!
Förlåt att jag besvärar dig och din mor.
Låt mig bjuda dig på lunch.
Det är inget besvär.
Det kanske finns nåt att äta på marknaden.
Det finns en nudelrestaurang.
Jag har hört folk tala om den.
Den ligger inte långt härifrån.
Underbart.
I så fall
skickar vi mitt telegram efter lunch.
Jag har ju sagt åt dig.
Gör dig av med de där.
Vad är det här?
Skriv ner det.
Jag har hört mycket om den här marknaden. Den är imponerande.
Den är verkligen stor.
Snälla, vi borde gå.
Nu räcker det…
Solomon.
-Nej, du… Tom. -Förlåt, men han ringer tillbaka.
Tom, lägg inte på…
Jag är din jävla chef.
Kom ut hit och fira.
Geni.
Hörni.
Skål.
Skål!
Det är…
Mor,
vad gör du här så sent?
Hon ville åka tillbaka!
Se vårt hemland en sista gång.
Vad pratar du om?
Jag vill inte att din mosters aska ska begravas här.
Jag vill föra henne hem.
Mig själv också. Jag vill åka hem.
Det är mitt första restaurangbesök.
Det gick fort!
Vi vill inte låta våra kunder vänta.
Vem lärde dig att prata så bra japanska?
Jag hade en privatlärare som barn.
Shimizu-san.
Han och jag var goda vänner.
Jag såg alla dina böcker.
Du måste veta så mycket.
Det vet jag inte.
Ju äldre jag blir,
desto mer inser jag att jag inte vet.
Ärligt talat
känner jag mig dum mest hela tiden.
Vill du be med mig?
Fader, tack för maten vi nu ska äta.
Tack för att Du tar hand om oss
och leder oss på rätt väg.
I Jesus namn vi ber.
Amen.
Sunja, nu kan du öppna ögonen.
Det är gott.
Jag känner att det vore oärligt av mig
att dölja det här längre.
Jag vet att du är med barn.
Jag har inte för avsikt att förebrå dig.
Jag nämner det bara för att…
…du kanske skulle vara hjälpt av
att ha en vän just nu.
Tillåt mig fråga…
Barnet,
har du tänkt på att ge bort det till en annan familj?
Kanske till ett barnlöst par.
Jag vet att det är svårt, men…
Vad är det du säger?
Att uppfostra ett barn ensam, återverkningarna…
Jag hyser inga illusioner om mitt öde.
Jag förstår att jag och mitt barn kommer att frysas ut…
…att jag måste lämna pensionatet för att inte förstöra min mors affärer.
Jag vet allt det.
Men ändå…
Jag…
Jag älskades av nån som var utfryst.
Min far.
Det är konstigt hur ofta jag tänker på honom nu.
I merparten av sitt liv fick han höra att han aldrig skulle gifta sig
eller få ett eget barn.
Men här sitter jag.
Jag är här trots att jag inte borde vara det.
Och nu…
…är mitt barn här trots att han inte borde vara det.
Och han kommer bli älskad.
Även om jag måste arbeta tills fingrarna blöder
och min rygg värker och min mage blir tom,
kommer mitt barn…
…inte att sakna någonting.
Det är mitt löfte till honom.
Min far…
…han gav mig samma löfte när jag föddes.
Nej.
Jag kommer inte…
…lämna bort barnet.
Jag ber om ursäkt, Sunja.
Jag hade fel.
Jag har varit sjuk större delen av mitt liv.
Jag är boklärd, javisst.
Men jag vet så lite om människor.
Och att höra det du sa…
Jag skäms.
Det var inte min avsikt.
Nej.
Jag är tacksam mot dig för dina ord.
Tacksam?
Den här personen…
…kan du glömma honom?
Jag vill det.
I så fall,
tror du att du skulle kunna bry dig om en annan?
Vad spelar det för roll nu?
Ingen kommer vilja ha mig.
Men om det vore möjligt…
Om någon skulle be dig…
…lämna ditt hem…
…och börja på nytt…
…skulle du kunna det?
Men…
Du måste förstå att jag är…
Du är gravid med en annan mans barn.
Jag förstår det.
Och jag frågar dig huruvida,
kanske…
…när tillräcklig tid har gått…
…du kan lära dig bry dig om någon annan?
Undertexter: Victoria Heaps