Japaninkielinen puhe sinisellä Koreankielinen puhe keltaisella
(koreaksi) Hänen nimensä on Koh Hansu.
Hän on kuulemma vuodattanut paljon verta.
Hän hoitelee likaiset työt hyvin tärkeälle miehelle Japanissa.
Sellainen pistää miettimään,
onko hän yksi heistä -
vai onko hän yhä yksi meistä?
Kuka siitä tietäisi? Hinnat ovat kohdillaan.
Hän ei hölmöile eikä siedä typeryksiä.
Hänen ruoanlaittajansa -
väittää, ettei hän käytä samaa paitaa kahdesti.
Hän heittää ne pois yhden käyttökerran jälkeen.
Voitteko kuvitella? Kuka hän luulee olevansa?
Mies tietää, miten maailma toimii.
Hän on osoittanut kunnioitustaan isääni kohtaan kahdesti.
He pitävät toisistaan.
Uskooko isäsi, että hän asettuu tänne, Jiyun,
vai palaako hän Osakaan?
Jos hänellä olisi oma koti täällä,
hän voisi asettua asumaan tänne.
Uskon, että hän tekee niin.
Ole hiljaa! -Pitää olla kyynärvarren pituisia.
Vai kyynärvarren?
Luuletko, että määräisin hintani -
kakaran pulinoiden perusteella?
Minä pyydän…
Pysy erossa tästä.
Poikasi pitää vastata käytöksestään.
Voin venyttää kyynärvarttasi, jos haluat.
Ostan nämä.
Viisi jeniä 20 rumpukalasta.
Syvät kiitokset.
Laita se pois.
Hra Koh Hansu!
PERUSTUU MIN JIN LEEN KIRJAAN
TOKIO
(japaniksi) Onko kaikilla hauskaa?
Näin juuri hääparin vanhemmat.
Nyt tiedän, miksi pari on niin komea!
Kaikki tahtovat, että epäonnistun.
Tuo ei ole totta. Älä aina aavista pahinta.
Minä yritän.
Maa on muuttunut paljon Amerikkaan muuttosi jälkeen.
Liian monet rikastuvat liian nopeasti.
Ennen täysin tuntemattomat ihmiset.
Ehkä tämä maa tarvitsee heitä.
Kuten pachinkomiehen pojan?
Se oli vitsi! Olemme vanhoja ystäviä.
Muistin juuri jotain, mitä sanoit lapsena.
Mitä?
Kerroit isäsi sanoneen,
että koirat varmaan kasvattivat korealaiset.
Miksi muuten tunkisimme kasvomme kulhoihin -
emmekä pitele niitä kuten te?
Sanoinko todella niin pahasti? -Sanoit.
Olimme lapsia.
Kuulin varmaan väärin.
Teiltä oli fiksua lähettää Abe-san Coltonin leipiin.
Parhaalla rakennuttajalla on vaikutusvaltaa.
Ja puolet valtionvarainministeriöstä -
käy hänen tyttärensä häissä. Se auttaa.
Meitä todella on paljon.
Ei huolta. Tuollaisella solmiolla sulaudut hyvin joukkoon.
Anna kun arvaan.
Armani.
Hermès. Pärjäät hyvin.
Kiinnostaa nähdä, mitä Abe-san ajattelee sinusta.
Yksi, kaksi, kolme. Sanokaa muikku!
Tiivistäkää.
Lähdit kovin nuorena, vai mitä?
14-vuotiaana.
Kuulin, että sinäkin asuit Yhdysvalloissa.
Niin, Cambridgessa.
Kävit Harvardia.
Kauppakorkeakoulua.
Millaista Harvardissa oli?
Hyvää oppia amerikkalaisesta ajattelutavasta.
Miten niin?
Amerikkalaiset pitävät peleistä.
Siispä kaikki on peliä.
Aina kun tapasin ihmisiä ja varsinkin miehiä,
he halusivat pelata arvausleikkiä.
"Mikä aasialainen olen?"
Klassikko. Ensin arvataan aina kiinalaista.
Onneksi japanilainen on yleensä kakkonen.
Ainakin sinun pitää käydä läpi vain kaksi maata.
Korea tuskin pääsee edes nelossijalle.
Jos minua tympisi, sanoisin olevani japanilainen.
Se ei olisi täysi huti.
Ei niin.
Tom-san! -Abe-san!
Vävynne vaikuttaa ansaitsevan hyvin. Olette onnekas!
Toivon niin tyttäreni vuoksi.
Saanko esitellä tiimimme uusimman jäsenen?
Tämä on Baek-san New Yorkin toimistostamme.
Tämä on kunnia.
Mikä on veriryhmäsi?
Olen O-ryhmää.
Vai niin. Optimisti.
Se auttaa selviytymään tässä maailmassa.
Saa nähdä, miten se auttaa sinua.
Nauttikaa juhlista.
Hei. Mitä tuo oli?
Hän taitaa miettiä, olenko lojaali.
Ai niin. Korean ja Japanin väliset kiistat.
Miksei sitä voida unohtaa?
Mennyt on mennyttä.
Abe-sanin ei tarvitse pelätä minun suhteeni.
Olen uskollinen Shiffley'sille,
koska yhtiö maksaa minulle.
Herää, Kyunghee.
On ruoka-aika, käly.
Missä Solomon on?
Tokiossa. Muistatko? Hän tekee suuria kauppoja.
Sunja. Me tiesimme aina, vai mitä?
Tiesimme, että hän tekisi sen.
Hän on kunnon poika.
Syödään nyt.
Etkö ole väsynyt hoitamiseeni?
Älä puhu tuollaisia.
Laitoin lempiruokaasi.
Lääkettä ei voi ottaa tyhjään vatsaan.
Riittää jo.
Sunja.
En halua lääkettä.
Mitä sinä puhut?
Kuulit, mitä lääkäri sanoi.
Sinun pitää taistella.
Emmekö ole taistelleet kylliksi?
Puhut hupsuja.
Miten näin kävi?
Miten aika vierähti niin nopeasti?
Elät vielä monta vuotta.
Älä sano noin.
Puhuit ennen suoraan.
Vaikka kuinka sattui, puhuit aina totta.
Nyt näen ne kasvot taas -
unissani.
Kaikki, jotka yritimme unohtaa.
Ehkä se johtuu siitä, että aikani loppuu,
mutta haluan muistaa heidät kaikki.
Heidän nimensä,
heidän kasvonsa…
Kunpa voisin palata vielä viimeisen kerran.
Mutta Sunja…
Kerro minulle totuus.
Se mies…
Etkö todella koskaan ajattele häntä?
Etkö mieti, millaista elämäsi olisi ollut,
jos olisit valinnut toisin?
Olet hölmö.
Voisin heittää sinut ja perheesi mereen.
Hän ei tehnyt mitään väärää.
Ei hän myynyt näitä minulle.
Näin sen omin silmin.
Minulla oli tangeriineja. Teimme vaihtokaupat.
En ottanut hänen rahojaan!
Älkää syyttäkö häntä. Hän ei toiminut väärin.
Sanohan…
Miksi emme myy pienempiä kaloja?
Jos nappaamme ne ennen kutuaikaa,
jäämme aina tappiolle.
Emme saisi koskaan tarpeeksi -
ja joutuisimme kiistelemään rippeistä.
Mehän teemme jo niin.
Mene.
Mikä sinulla kesti, Sunja?
Olimme huolissamme.
Miksi? Onko jotain tapahtunut, Donghee?
Ei.
Kyse on rva Kimistä.
Tällä kertaa se on totta.
Hra Rhee näki sen omin silmin.
Etkö ole juorunnut tarpeeksi?
Ehkä nyt voit jopa tehdä töitä.
En minä tarkoituksella laiskottele.
Rva Kim täyttää hänen päänsä ajatuksilla -
tarinoilla japanilaislapsista,
jotka heittelevät mutaa ja ulostetta -
valkoiseen pukeutuvien korealaisnaisten päälle.
Minä en ole nähnyt sellaista.
Tiedäthän sinä, miten se nainen juoruilee.
Siitä huolimatta en halua, että kuljet yksin, Sunja.
Ota Donghee tai Bokhee mukaasi.
Kuuntele nyt itseäsi.
Olen kulkenut yksin 9-vuotiaasta asti.
Mutta… -Täällä on liian paljon töitä.
Palkkasit Bokheen ja Dongheen avuksesi.
Rva Kim on typerä akka, joka sepittää tarinoita.
Älä puhu tuollaisia. Joudut vaikeuksiin.
Rva Kim sanoo,
että uusi kalanvälittäjä on todella komea.
Oletko nähnyt hänet?
Ei se mies ole vaivan arvoinen.
Se on ollut piikki lihassani kolme vuotta.
Rakennusmiehet kaivavat jo alueella.
Abe-san hengittää niskaani.
Lisäksi yläkerran väki kysyy minulta päivittäin,
koska nainen aikoo myydä.
Olemme tehneet kolme runsaskätistä tarjousta.
Ensimmäinen tarjous oli 295 miljoonaa jeniä…
Tiedän tuon kaiken jo.
Hen Gunge. -Han Geumja.
Nainen muutti Koreasta Japaniin vuonna 1929.
Hän asettui perheineen Tokioon pian sodan jälkeen.
Nainen ansaitsi perheensä elannon pesulatoiminnalla.
Vuonna 1955 perhe osti tontin 4 000 jenin hintaan.
Nykyään sillä rahalla ei saa edes kunnon ateriaa.
Kyse ei ole rahasta. Ei hänelle.
Tietenkin kyse on rahasta, Naomi. Aina on kyse…
Voitko selittää?
Koska vaikutatte tietävän kaiken ettekä tarvitse apuani,
palaan töiden pariin.
Se on mutkikasta.
Huomaan sen. -Niin.
Keskity vain kauppaan.
Niin teen.
200 000 ihmistä uhmaa huonoa säätä -
käydäkseen keisarin hautajaisissa.
Nuoret ja vanhat saapuvat…
Huusit minulle kerran.
Ensimmäisenä vuotenani. -Ansaitsitko sen?
…hyvästelemään keisaria.
Ansaitsin. -Hyvä, että myönnät sen.
Me kunnioitimme sinua.
Puhut menneessä aikamuodossa.
En tarkoittanut sitä.
Ei se mitään.
Tiedän, mistä puhutaan.
Kuka teki suurimmat kaupat? Kuka tekee eniten vahinkoa?
Kuka saa ylennyksen?
Myönnän, että puhuin itsekin samoista aiheista.
Puhut menneessä aikamuodossa.
Haluatko tietää, miten pääsin tänne? Mitä helvettiä tapahtui?
Kyllä. Olen utelias.
Menin naimisiin.
Sain kaksi lasta.
Ostin talon sekä kaupungissa että maaseudulla.
Pian palkkasekkini summa -
ei tuntunutkaan enää peliltä.
Se tuntui selviytymiseltä.
Joten…
Tein pari huonoa päätöstä,
ja rahantulo väheni.
Tein lisää huonoja päätöksiä.
Tämän tapahtuessa -
korkeasti koulutettu mutta työtä tekemätön vaimoni -
alkoi valittaa, etten ollut koskaan kotona.
Kun olin, en ollut läsnä.
Eräänä aamuna -
kun nousin autooni ajaakseni 49 minuuttia töihin -
laittaen tippoja silmiini,
vaimoni ilmoitti jättävänsä minut.
Sanoin, että puhuisimme illalla.
Hän sanoi, ettei ollut mitään puhuttavaa.
Kysyin, miten hän voi heittää 10 aviovuotta romukoppaan.
Hän kysyi, miten minä en huomannut,
että hänen hiuksensa muuttuivat ruskeista vaaleiksi.
Avioliittoni meni pilalle.
Sitten urani, joten tässä sitä ollaan.
Godzilla vai Teräsmies?
Peittoaako nousevan auringon maa -
vapaiden ja uljaiden kodin?
Se kysymys ei kiinnosta minua.
Pelleiletkö? Kyse on palkastasi, Solomon.
Japani ostaa dollareita,
Yhdysvallat saa Saksan markkoja,
Saksa hamstraa puntia ja niin edelleen.
Raha kulkee maailmalla niin nopeasti,
että yksittäiset valuutat menettävät merkityksensä.
Kerro se valuuttaosastolle. -Maiden merkitys katoaa.
Mitä tarkoitat?
Väliä on vain sillä,
että omat tulot uhmaavat painovoimaa.
Senkö takia olet täällä?
Uhmataksesi painovoimaa?
Teettekö näin kaikille koneille?
En minä. En enää.
Palkkaamamme mies hoitaa ne öisin.
Onko tämä oikein?
Kysyin samaa, kun Goto-san paljasti totuuden.
Olin sinun ikäisesi.
Tappien säätäminen -
on yleinen käytäntö.
Olisi typerää olla tekemättä niin.
Monet luulevat voivansa voittaa heiluttamalla kahvaa oikein.
He eivät kuitenkaan voi vaikuttaa lopputulokseen.
Emme mekään.
Säädetyt tapit eivät tasoita todennäköisyyksiä.
Me vain tarjoamme rohkaisua.
Goto kielsi kuitenkin ahnehtimasta.
Me tunnemme pelaajien surun, kun he häviävät.
Tunnemme heidän ilonsa, kun he voittavat.
Katsotaan, miten pärjäsit.
Tervetuloa!
Bando-san. Minulla on lainapaperit.
Minun pitää hoitaa asia.
Tarkastakaa kaikki luvut.
4 miljardia jeniä. Näyttää hyvältä.
Vien tämän heti pankkiin.
Luuletko, että lainan kanssa tulee ongelmia?
En lainkaan.
Voitte aloittaa rakennustyöt muutaman viikon päästä.
Onneksi olkoon.
Paljon kiitoksia.
Eli tämä -
pieni surkea maaläntti…
Yksi miljardi.
Oletko tosissasi?
Nainen torjui kolme tarjousta. Leikki sikseen.
Tehdään tarjous, josta hän ei voi kieltäytyä.
Viisi vuotta sitten et olisi edes epäröinyt.
Tiedät sen.
Hyvä on sitten.
Odota. Emmekö puhu hänen kanssaan?
En mene sinne sinun kanssasi.
Sunja!
Minulla ei ole tarpeeksi rahaa tänään.
Tämä on lahja häneltä.
Keneltä?
Uudelta kalanvälittäjältä.
Kaikki tytöt ovat lääpällään häneen.
Minäkin yllätyin.
En tiedä Japanista, mutta täällä sellainen on -
täysin häpeilemätöntä!
Olet kunnollinen tyttö. -Varokaa sanojanne, rouva.
En tunne sitä miestä.
En välitä hänestä.
En voi ottaa lahjaa vastaan.
Olisi mahtavaa palata Tokioon katsomaan peliä.
Yksi pelaaja on yhtä hyvä kuin Babe Ruth!
En ole kuullut siitä. -Koska et tiedä mitään.
Minne olet menossa? Taakkasi näyttää painavalta.
Oletpa nätti.
Voisin auttaa sen kanssa.
Anteeksi, mutta en ymmärrä. Minun pitää ehtiä lautalle.
Jopa heidän kielensä kuulostaa etovalta.
Mitä laukuissa on?
Äitini huolestuu. Minun on mentävä.
Lopettakaa!
Lemuatte, koska syötte tätä paskaa.
Edes koiramme eivät söisi tätä.
Lyödäänkö vetoa?
Onko hänellä tätä suuremmat?
Katsotaan.
Mitä te teette? Älkää!
Mitä te teette? -Päästäkää hänet!
Älkää!
Auttakaa! Apua!
Lopettakaa! Älkää!
Irti minusta!
Senkin ruojat.
Haluatteko kuolla?
Jos te molemmat kuolisitte täällä,
kukaan ei surisi teitä.
Pyytäkää anteeksi.
Tiedätte, mitä muuten tapahtuu.
Matalaksi.
Anna anteeksi.
Olemme arvotonta kuonaa!
Antakaa meidän lähteä.
Olemme pahoillamme!
Kerro, jos tämä ei riitä.
Laitan heidät anelemaan lisää.
Häipykää.
He eivät häiritse sinua enää.
Mitä sanoit niille pojille?
Että jos he vielä häiritsevät sinua, minä tapan heidät -
ja syötän heidän ruumiinsa koirille.
Kerron tämän rauhoittaakseni sinua.
Olin unohtanut, miten kaunis tämä maa on.
Kestävä -
ja vahva.
Kuinka kauan olit poissa?
14 vuotta.
Olin siellä melkein kauemmin kuin täällä.
Ei huolta. En tarkoita pahaa.
Heitätkö tuon paidan pois?
Miksi heittäisin?
Olet outo tyttö.
Minä en puhu ihmisten syöttämisestä koirille.
Tuo se poukamaan huomenna. Pesen sen ennen lounasaikaa.
Rouva.
Anteeksi, että häiritsen, mutta voisimmeko jutella?
Mitä myyt?
Minä ostan.
Ne roistot lienevät epätoivoisia.
Mistä he sinut löysivät?
Minä löysin heidät.
Miksi ihmeessä?
Pakko myöntää, että olet sinnikäs.
Avatkaa se.
Ne kasvavat tähän muotoon.
Vai kasvavat?
Ne maistuvat kuulemma pahalta,
mutta maksavat 9 000 jeniä.
9 000!
Olet päästäsi vialla.
Hyvä rouva.
Ostitte tämän tontin 4 000 jenin hintaan vuonna 1955.
Se on alle puolet vesimelonin hinnasta.
Jos myytte tontin,
saatte siitä miljardi jeniä.
Puhut koreaa hyvin nuoreksi ihmiseksi.
Taitoni ruostuivat, kun muutin Amerikkaan.
Olet etevämpi kuin lapseni.
Mieheni kuoli muutama vuosi sitten.
Hän ei tahtonut, että lapset oppisivat koreaa.
Nyt omat lapseni -
eivät tunne kieltä, jolla heidän äitinsä näkee unia.
Se varmaan surettaa teitä.
Kuka opetti sinulle koreaa?
Isoäitini.
Äitini kuoli, kun olin vielä pieni.
Isä oli myöhään töissä.
Isoäitini kasvatti minut.
Hänelläkin taisi olla rankka elämä.
Ruokkiakseen perheensä -
hän työnsi kärryjään yötä päivää -
myyden kimchiä.
Chili poltti hänen kätensä…
Riittää.
Mikä perhe ei olisi kärsinyt?
Kerro totuus.
Kun vanhukset puhuvat kärsimyksestä,
etkö väsy siihen?
Eikö se ole sen tarkoitus?
Antaa meille taakka.
Ajatelkaa lapsianne. Suostukaa tarjoukseen.
Oletko käynyt koulua?
Osaatko lukea ja kirjoittaa?
Isäni halusi, että menen kouluun,
mutta äiti ei nähnyt siinä järkeä.
Sääli.
Oikeiden taitojen kera -
olisit voinut lähteä täältä.
Miksi lähtisin?
Tämä on synnyinpaikkani ja vanhempieni koti.
Sitäkö sinä haluat?
En ymmärtänyt, että sanani loukkaisivat sinua noin.
Tiedän, että olen köyhä ja tietämätön.
En koskaan saa samoja hienouksia kuin sinä ja Jiyun,
mutta se ei anna sinulle oikeutta nauraa minulle.
En salli sitä.
Ei pitäisi olla täällä.
Älä nyt.
Haluan vain tietää, onko sinulla unelmia.
Minäkin olin kerran yhtä köyhä.
Köyhempikin,
usko tai älä.
Siitä huolimatta minulla oli unelmia.
En antanut kenenkään tuhota niitä.
Me olemme Yeongdossa.
Tässä on Japani.
Osaka on tässä.
Siellä minä asun.
Siellä saa mitä vain.
Makeimpia appelsiineja Amerikasta.
Banaaneja Taiwanista.
Kauniita makeisia Ranskasta.
Melkein joka talossa on sähkö.
Lämpöpuhaltimet lämmittävät talvella.
Sähköjunat vievät kaupungin joka kolkkaan.
Öisin syttyvät valot,
jotka luovat upeita heijastuksia.
Se on ihmeellistä.
Jos Osakassa on kaikkea tätä,
mitä muu maailma voisi tarjota?
Mantšuria.
Kiina.
Eurooppa.
Ja maailman toisella puolella…
Amerikka.
Kävin siellä kerran.
Millaista siellä oli?
Kaikkea. Eikä mitään.
Mitä näet?
Tämäkö on siis Japani?
Ja me olemme tässä.
Kiinnostavaa.
Mikä niin?
Minä kai…
Luulin aina, että se olisi meitä suurempi.
Kuin ammottava kita.
Mitä tämä kertoo sinulle?
Osamme ei tarvitse olla tällainen.
Voimme peitota heidät.
Sunja.
Haluaisin palata tänne,
kun peset pyykkiä.
Sopiiko se?
Ne maistuivat tänään erilaiselta.
Kitkerältä.
Mainitsit aiemmin Jiyunin.
Miksi?
Ei olisi pitänyt.
Ei ole oikein syyttää häntä siitä, mitä minulla ei ole.
Miksei?
Hän ei ansainnut mitään itse.
Jiyunin kaltaiset saavat pian ikävän yllätyksen.
Miksi?
Jiyunin isällä on paljon verovelkaa.
Jonakin päivänä heiltä viedään maat.
Keneltäkään ei saa viedä hänen omaansa.
Kuulostat yhtä typerältä kuin muutkin.
Etkö tunne lainkaan uskollisuutta?
En.
Eikä sinunkaan pitäisi.
Ihmiset ovat läpimätiä.
Siinä tapauksessa -
miksi olet täällä,
jos Japani on nyt kotisi?
Lähdin tyhjin käsin, kun olin nuori.
Nyt olen menestynyt ja halusin palata -
ja nähdä, onko taakse jättämäni varjo -
yhä täällä.
Ehkä se oli hölmöä.
Entä onko varjosi yhä täällä?
Mitä sinä teet?
Kun olin pikkupoika,
minulla ja isälläni oli vain yhdet vaatteet.
Pesimme ne joka ilta ja ripustimme yöksi kuivumaan.
Ne olivat aamulla yhä kosteita.
Kerran -
keksin ripustaa vaatteet lähelle tulta,
jotta ne kuivuisivat nopeammin.
Sitten keskityin ruoanlaittoon.
Muistan sen yhä selvästi.
Ohraa piti sekoittaa, jottei ruoka palaisi pohjaan.
Sekoittaessani haistoin jotain.
Juoksin ulos -
ja näin suuren reiän -
isän paidan hihassa.
Se paloi läpi.
Sain melkoiset haukut sinä iltana.
Missä isäsi on nyt?
Poissa.
Kauan sitten unohdettu.
Onpa maailmassa paljon sadetta.
Miksi se putoaa Yeongdoon?
Miksei Souliin?
Tai Japaniin?
Tai Kiinaan?
Sunja!
Tule auttamaan.
Mikä sinua vaivaa?
Tyttärenne ei halua tulla löydetyksi.
Muuten olisin löytänyt jotain.
Eli ei ole mitään?
On pakko olla jotain.
Mitä tahansa!
Ei mitään teille hyödyllistä.
Onko hän siis kadonnut kuin tuhka tuuleen?
Etsuko. Odota minua autossa.
Minä hoidan maksun.
Ei olisi pitänyt odottaa muuta kuin rahanmenoa.
Minä hoidan tämän.
Kiitos avusta.
No niin.
Mitä tiedät?
Auringon laskiessa -
keisari haudattiin perinteiden mukaisesti vanhempiensa viereen.
Hänen ruumiinsa ja joukko henkilökohtaisia esineitä lepää kolmessa arkussa.
Hänet nähtiin Tokiossa 8 kuukautta sitten.
Mitä?
Mitä se tarkoittaa?
No…
Hän oli töissä kylpyläbordellissa.
Hänellä oli paljon asiakkaita.
Niin?
Haloo.
Onpa outoa kuulla äänesi.
Oletko se todella sinä, Hana?
Oletko unohtanut ääneni?
Sinulla on outo korostus.
Olen kaivannut sinua, Hana.
Älä vitsaile.
Et ole edes ajatellut minua ennen tätä.
Tuo ei ole totta.
Sateen ainoa hyöty.
Metsät ovat pullollaan sieniä.
Nytkö?
Miksei?
Äitisi voi tehdä niistä keittoa.
Entä pyykki?
Meitä on kaksi.
Se vie vain puolet ajasta.
Miten löysit numeroni?
Kaikki aliarvioivat minua.
Sinäkin.
Missä olet ollut?
Onpa tylsiä kysymyksiä.
Kysy mieluummin, olenko yhä kaunis.
Oletko yhä kaunis?
Kun suljen silmäni,
näen meidät toisinaan.
Olimme täynnä toivoa.
Me olimme lapsia.
Tuo ei ole totta.
Me olimme viisaita ja vapaita.
Kerro, missä olet.
Vaikka kertoisin, et löytäisi luokseni.
Minä löydän sinut.
Olen synkkyydessä, Solomon.
Olen ollut täällä niin kauan, etten löydä tietäni ulos.
Edes sinä -
et voi löytää minua.
Etsuko-san on etsinyt sinua.
Älä sano hänelle mitään.
Jos sanot, en soita enää koskaan.
Hän näkee yhä unia sinusta.
Lyön luurin korvaan!
Miksi lähdit? Miksi jätit meidät?
Tiedät, ettei se ollut minun päätökseni!
En halunnut mennä.
En halunnut jättää sinua!
Oli hyvä, että lähdit.
Kuulostat nyt amerikkalaiselta.
Ja se nainen vieressäsi…
Sinulla on tunteita häntä kohtaan, vai mitä?
Vihaan sellaisia tyttöjä.
Katseletko sinä minua?
En nyt.
Minua unettaa.
Odota!
Haluan sanoa sinulle paljon,
mitä en voi sanoa muille.
Hyvä kuulla, että tarvitset minua yhä.
Tuntuu paremmalta.
Missä olet?
Soitan uudestaan.
Milloin?
Kun voin.
Hana?
Tekstitys: Petra Rock