jaapanikeelne jutt on sinise kirjaga koreakeelne jutt on kollase kirjaga
(korea keeles) Tema nimi on Koh Hansu.
Ja räägitakse, et tema kätel on palju verd.
Ta teeb Jaapanis ühe väga võimsa mehe eest räpast tööd.
Selliseid asju kuuldes tahaks küsida,
kas ta on üks neist.
Või kas ta on veel üks meist?
Kes oskab öelda. Tean vaid, et tema hinnad on õiglased.
Ta ei susserda ega salli lollpäid.
Naine, kes siin talle süüa teeb,
ütles, et ta ei kanna ühtegi särki kaks korda.
Kasutab ühe korra ja viskab minema.
Kujutate ette? Kelleks ta ennast peab?
See mees teab, kuidas asjad käivad.
Ta on kaks korda käinud minu isale austust avaldamas.
Nad meeldivad nüüd teineteisele.
Aga Jiyun, kas su isa arvab, et ta kolib siia?
Või kas ta naaseb Osakasse?
Võimalik, et kui tal oleks siin oma kodu…
võiks ta siia kolida.
Küllap kolibki.
Ole vait! - Aga isa, käsivarre pikkuse reegel.
Minu käsivarre pikkune!
Arvad, et paneksin hinna
laliseva lapse käsivarre järgi?
Härra, palun.
Sina ära sega vahele.
Sinu poeg peab oma häbematust tunnistama.
Aga kui tahad, võin sinu käe välja venitada.
Ma ostan need.
Viis jeeni 20 krookskala eest.
Tänutäheks.
Pane see ära.
Härra Koh Hansu!
MIN JIN LEE ROMAANI AINETEL
(jaapani keeles) Kas kõigil on tore?
Nägin just pruudi ja peigmehe vanemaid.
Nüüd ma tean, kust meie paar oma ilu sai!
Kõik tahavad mind põrumas näha.
Pole tõsi. Ära meist alati halvimat arva.
Püüan.
Jaapanis on palju muutunud, kuni Ameerikas olid.
Liiga palju inimesi teenib liiga kiiresti liiga palju raha.
Need, keda mõne aasta eest veel kuskil polnud.
Võibolla riik vajabki neid inimesi.
Näiteks pachinko-mehe poega?
Ma teen nalja! Me oleme vanad sõbrad.
Mulle meenus, mida sa mulle lapsena ütlesid.
Mida?
Sa rääkisid, et su isa ütles,
et korealasi on vist koerad kasvatanud.
Sest miks muidu me näod kaussi surume,
selle asemel, et kaussi tõsta nagu teie?
Kas ma ütlesin tõesti midagi nii inetut? - Jah.
Me olime siis lapsed.
Sain ilmselt isast valesti aru.
Igatahes tegite targasti, et Coltoni Abe-san'iga kokku panite.
Ta on siin parim arendaja ja tal on mõjuvõimu.
Muidugi, pool rahandusministeeriumit
käis ta tütre pulmas. Sellest on abi.
Tõsi, meid on siin palju.
Aga ole mureta. Sellise lipsuga sobid sa seltskonda.
Las ma pakun.
Armani.
Hermès. Näed, sa oled edukaks saanud.
Huvitav on näha, mida Abe-san sinust arvab.
Tantsida, tantsida veel
Üks, kaks, kolm, naeratus!
Palun lähemale.
Sa olid lahkudes päris noor, eks ole?
Ma olin 14.
Kuulsin, et sa olid ka Ameerikas.
Jah, Cambridge'is.
Harvard.
Ärijuhtimine.
Kuidas Harvard Business School oli?
See haris mind ameeriklaste maailmavaate osas.
Mis mõttes?
Ameeriklased armastavad mänge.
Kõik muutub mänguks.
Kui ma nendega kohtun, peamiselt meestega,
tahavad nad mängida äraarvamist.
„Mis aasialane ma olen?“.
Klassika. Alati pakutakse esmalt Hiinat.
Õnneks on Jaapan tavaliselt teisel kohal.
Sina said ainult kahe riigiga piirduda.
Minul vedas, kui Korea oli esinelikus.
Kui ma ei viitsinud, siis noogutasin Jaapani peale.
See pole küll päriselt vale, eks?
Ei. See pole vale.
Tom-san! - Abe-san!
Teie väimehel on hea perepea nägu. Teil on vedanud!
Ma loodan seda oma tütre nimel.
Lubage tutvustada meeskonna kõige uuemat liiget.
Tema on Baek-san meie New Yorgi büroost.
Aitäh kutsumast. See on suur au.
Mis su veregrupp on?
Mul on 0-grupp.
Või nii. Seega optimist.
Selles maailmas ellujäämisinstinktiga.
Vaatame, kas sul on sellest kasu.
Palun nautige pidu.
Hei. Mida see veel tähendas?
Ta on ilmselt mu ustavuse pärast mures.
Nojah. See korealaste ja jaapanlaste kanakitkumine.
Miks kõik sellest juba üle ei saa?
See on minevik. Aeg unustada.
Sa võid Abe-san'ile kinnitada, et pole vaja muretseda.
Mina olen Shiffleyle lojaalne,
sest nemad maksavad mulle.
Kyunghee, ärka üles.
Kallike, õhtusöögiaeg.
Kus Solomon on?
Tokyos, mäletad? Tegeleb selle suure tehinguga.
Sunja. Me teadsime alati, eks ole?
Tema saab hakkama.
Ta on hea poiss.
Sööme nüüd.
Kas sul pole minu poputamisest kõrini?
Ära räägi nii.
Näe, ma tegin su lemmiktoitu.
Sa ei saa tühja kõhuga rohtu võtta.
Kuule, aitab juba.
Sunja,
ma ei taha rohtu võtta.
Mis jutt see veel on?
Sa kuulsid arsti.
Sa pead sellega võitlema.
Sunja, kas me pole küllalt kaua võidelnud?
Sa räägid jamajuttu.
Kuidas see juhtus?
Kuidas aeg nii kiiresti möödus?
Sul on veel aastaid elada.
Ära räägi nii.
Varem rääkisid nii, nagu asi on.
Sa rääkisid alati tõtt. Ükskõik, kui valus see oli.
Nüüd näen ma neid nägusid jälle
oma unenägudes.
Kõiki neid, mida püüdsime unustada.
Võibolla seepärast, et lõpp on lähedal,
aga ma tahan neid kõiki mäletada.
Nende nimesid,
nende nägusid…
Kui ma saaksin vaid veel viimast korda tagasi minna.
Aga Sunja,
ütle mulle tõtt.
See mees…
Kas sa tõesti ei mõtle temast kunagi?
Kas sa ei mõtle, milliseks oleks su elu võinud kujuneda,
kui oleksid teistmoodi valinud?
Sa oled lollpea, tead?
Võiksin sind koos su perega merre visata.
Härra, ta ei teinud midagi valesti.
Tema ei müünud mulle neid.
Ma nägin seda oma silmaga.
Mul oli mandariine üle. Me vahetasime.
Ma ei võtnud temalt raha.
Ärge süüdistage teda. Ta ei teinud midagi valesti.
Räägi,
miks me väiksemaid kalu ei müü.
Kui nad enne kudemist kinni püüda,
on meil alati vähe kala.
Mitte kunagi pole piisavalt
ja tülitseme pisku pärast.
Aga kas me ei tee seda juba nagunii?
Mine.
Sunja, miks sul nii kaua läks?
Me olime mures.
Miks? Kas juhtus midagi, Donghee?
Ei.
Ainult proua Kim.
Seekord on see tõsi.
Härra Rhee nägi seda oma silmaga.
Kas aitab juba klatšist?
Nüüd jõuate äkki veel tööd ka teha.
Ma ei logele meelega.
Proua Kim pani talle pähe
jutud Jaapani lastest, kes loobivad
linnas muda ja sõnnikuga
kõiki korealannasid, kes julgevad veel valget kanda.
Mina pole seda näinud.
Sa tead, kuidas ta latrab.
Aga… Sunja, igaks juhuks ma ei taha, et sa sinna üksinda lähed.
Võta parem Donghee või Bokhee kaasa.
Mis sa ajad.
Hakkasin juba üheksa-aastaselt üksinda käima.
Ikkagi… - Meil on siin liiga palju tööd.
Sa palkasid Bokhee ja Donghee endale appi.
Proua Kim on tobe naine, kellele meeldib jutte välja mõelda.
Kuidas sa räägid! Varsti on pahandus majas.
Proua Kim rääkis,
et ringkonna uus kalamaakler on väga nägus.
Sunja, kas sa nägid teda?
Mida sa sopsutad! Selle mehega pole mõtet vaeva näha.
Kuradi pind perses juba kolm aastat.
Ehitajad hakkasid nende ümber juba lammutama.
Abe-san hingab mulle kuklasse.
Lisaks sellele helistatakse iga päev 43. korruselt
ja nõutakse, millal ta müüb.
Me oleme teinud kolm heldet pakkumist turuhinnast kallimalt.
Esimene pakkumine oli 295 miljonit jeeni.
Aitäh, lugesin materjale ja olen kursis.
Hen Gunge. - Han Geumja.
Ta emigreerus Koreast Jaapanisse 1929. aastal.
Tema ja ta pere kolisid peagi pärast sõda Tokyosse.
Tema teenis perele raha oma pesumajaga.
Ja 1955. aastal ostis perekond selle kinnistu 4000 jeeniga.
Selle raha eest ei saa siin enam isegi kõhtu täis.
Tema jaoks pole küsimus rahas.
Muidugi on küsimus rahas, Naomi. Alati on…
Selgita talle.
Kuna sa oled kõigega kursis ega vaja minu abi,
lähen ma tööle.
Keeruline lugu.
Näha on. - Jah.
Keskendu sellele tehingule. Tee see ära.
See ongi kavas.
200 000 inimest on halba ilma trotsides
keisri matustele kogunenud.
Noored ja vanad tulid ära saatma…
Sa karjusid kunagi mu peale.
Kui analüütikuna alustasin. - Kas põhjusega?
…keisriga hüvasti jätma.
Jah, põhjusega. - Suuremeelne ülestunnistus.
Minu aastakäigu omad vaatasid kõik sulle alt üles.
Minevikuvormis.
Ma ei mõelnud seda nii.
Jah, pole hullu.
Ma tean neid jutte.
Kes sõlmis suurima tehingu? Kes tõi suurima kahjumi?
Kes edutatakse 43. korrusele?
Ma tunnistan, et rääkisin ka ise sedasi.
Minevikuvormis.
Tahad teada, kuidas ma siia sain? Mis kurat juhtus?
Jah. See on tõesti huvitav.
Ma abiellusin.
Sain kaks last.
Ostsin ühe eluaseme linna, teise maale.
Enne kui arugi sain, polnud nullide arv mu palgatšekil
enam mingi mängu moodi.
See oli ellujäämise maiguga.
Niisiis…
Ma tegin mõne halva otsuse.
Numbrid kiskusid kiiva.
Ärevusega tegin veel halbu otsuseid.
Ja samal ajal hakkas
mu Princetoni diplomiga naine, kes polnud päevagi töötanud,
kurtma, et mind pole kunagi kodus.
Kui aga olen, siis on mõtted mujal.
Ühel hommikul
istusin ma autosse, et 49 minutit tööle sõita.
Panin tilku silma.
Ja naine teatas, et ta jätab mu maha.
Ütlesin, et räägime õhtul.
Ta ütles, et pole millestki rääkida.
Küsisin, kuidas ta saab kümneaastase abielu pikalt saata.
Ja tema küsis, kuidas ma ei märganud,
et ta on nüüd blondiin, mitte brünett.
Jah, mu abielu lendas perse.
Siis mu karjäär ka. Ja siin ma nüüd olen.
Mis sa siis arvad, Godzilla või Superman?
Kas Tõusva Päikese Maa kukutab viimaks
vapruse ja vabaduse kantsi?
Ausalt öeldes ei paku see küsimus mulle huvi.
Nalja teed või? Jutt on sinu palganumbrist, Solomon.
Jaapanlased ostavad dollareid,
USA võtab Saksa marku
ja sakslased koguvad naelsterlingeid ja nii edasi.
Lõppkokkuvõttes liigub raha nii kiiresti mööda ilma,
et üksikud valuutad ei oma tähtsust.
Räägi seda valuutaosakonnale. - Riigid ei oma tähtsust.
Mis mõttes?
Tegelikult loeb ainult see,
et sinu skoor lõpuks maadligi ei prantsataks.
Kas sa tulid selleks siia?
Prantsatamist vältima?
Kas teete seda kõigi masinatega?
Mina mitte. Enam mitte.
Üks mees käib öösiti.
Aga kas nii on õige teha?
Ma küsisin sedasama, kui Goto-san mu silmad avas.
Olin ka sinuvanune.
Kohendasin nõelu.
Kõik teevad seda.
Ainsa lollina ei tohi kõrvale jääda.
Enamik inimesi loodab võita, kui õige nõksuga kangi tõmmata.
Aga tegelikult puudub neil kontroll tulemuse üle.
Meil niisamuti.
Nõelte kohendamine ei kinnita šansse. Seda me ei tee.
Me ainult sudime neid pisut, muud midagi.
Aga Goto ütles alati, et ahneks ei tohi minna.
Kui nad kaotavad, jaga nende südamevalu.
Kui nad võidavad, jaga nende rõõmu.
Vaatame, kuidas sul läks.
Tere tulemast!
Bando-san, ma tõin laenudokumendid.
Pean sellega tegelema.
Palun kontrollige kõiki numbreid.
Neli miljardit jeeni. Paistab klappivat.
Ma viin selle kohe panka.
Kas laenuga võib probleeme tekkida?
Üldse mitte.
Mõne nädala pärast võite ehitustööd lõpule viia.
Õnnitlen.
Suur tänu.
Nii et see…
See tilluke näkane maalapp siin…
üks miljard.
Nalja teed või?
Ta on kolmest pakkumisest keeldunud. Aitab eelmängust.
Tee talle pakkumine, millest ta keelduda ei saa.
Viie aasta eest poleks sa ärihaina isegi kõhelnud.
Sa tead, et see on tõsi.
Jah. Olgu peale. Olgu nii.
Oota. Kas me ei räägigi temaga?
Jah, aga koos sinuga ma ei lähe.
Sunja. Sunja!
Proua, ma ei tule täna rahaga välja.
See on tema kingitus.
Kelle?
Uue kalamaakleri.
Selle, kelle pärast kõik tüdrukud ahhetavad.
Mind üllatas see ka.
Ma ei tea Jaapani kohta, aga seda siin teha…
Nii häbematu.
Pealegi nii toreda tüdrukuga nagu teie. - Proua, palun valige sõnu.
Ma ei tunne seda meest.
Ta ei tähenda mulle midagi.
Ma ei saa kingitust vastu võtta.
Teeksin mida iganes, et minna Tokyosse mängu vaatama.
On üks hämmastav mängija. Sama hea kui Babe Ruth!
Ma pole sellest mängijast kuulnud. - Sest sa ei tea midagi.
Kuule, kuhu sa lähed? Tundub, et raske kott.
Nii kenake.
Las ma aitan tassida.
Vabandust, ma ei saa aru. Pean laevale jõudma.
Kuulake seda. Nende keel ajab öökima.
Mida sa tassid?
Mu ema hakkab muretsema. Pean minema.
Lõpetage!
Nüüd ma tean. Te haisete, sest sööte seda paska.
Isegi meie koerad ei sööks seda.
Kas veame kihla?
Need või tema omad? Kummad on suuremad?
Vaatame.
Mida te teete? Jätke!
Mida sa teed? - Lase ta lahti!
Lõpetage!
Tulge appi! Appi!
Lõpetage! Palun, ei!
Laske lahti!
Tropid.
Tahate surra?
Aga kui te mõlemad siin surete,
ei leinaks teid keegi.
Siva. Paluge vabandust.
Või te teate, mis saab.
Madalamale.
Palun vabandust.
Me oleme mõttetu rämps!
Palun laske meil koju minna.
Meil on kahju!
Ütle, kui see sind ei rahulda.
Nad lömitavad, kuni rahule jääd.
Kaduge.
Nad ei tülita sind enam.
Mida te neile poistele ütlesite?
Et ma tapan nad, kui nad sind veel tülitavad,
ja söödan nende laibad koertele.
Ma ütlen seda sinu rahustamiseks.
Ma ei mäletanud enam, kui ilus maa see on.
Kui sitke,
tugev.
Kui kaua te eemal olite?
Neliteist aastat.
Olen seal varsti kauemgi elanud kui siin.
Ära muretse, ma ei soovi halba.
Kas viskate selle särgi ära?
Miks ma peaksin?
Sa oled imelik tüdruk.
Mina ei räägi inimeste koertele söötmisest.
Tooge see homme vee äärde. Pesen enne lõunat ära.
Memmeke,
vabandust, et tülitan, aga lootsin, et saame rääkida.
Mida sa müüd?
Ma ostan.
Need pätid on vist meeleheitel.
Kust nad veel sinusuguse leidsid?
Mina pöördusin nende poole.
Mis hea pärast?
Vähemasti oled sa visa.
Palun avage.
Neid kasvatatakse selle kujuga.
Kasvatatakse?
Maitse olevat kohutav.
Aga ikkagi maksavad 9000 jeeni.
9000 jeeni!
Hulluks läinud.
Memmeke.
Te ostsite selle kinnistu 1955. aastal 4000 jeeniga.
See arbuuski maksab kaks korda rohkem.
Kui te nõustute müüma,
maksame teile miljard jeeni.
Noore poisi kohta oskad sa hästi korea keelt.
Natuke läks meelest, kui Ameerikasse kolisin.
Sa oled mu lastest etem.
Minu abikaasa suri mõne aasta eest.
Ta ei tahtnud, et nad seda keelt õpiksid.
Ja nüüd ei oska minu lapsed
isegi seda keelt, milles nende ema und näeb.
See on kurvastav.
Kes sulle korea keelt õpetas?
Minu vanaema õpetas.
Minu ema suri, kui ma väike olin.
Mu isa oli kogu aeg tööl.
Vanaema kasvatas mind.
Küllap oli temalgi raske elu.
Et peret ära toita,
töötas ta päeval ja öösel oma toidukäruga,
müüs kimchi't.
Käed olid tšillist vermeis.
Aitab juba küll.
Milline pere poleks kannatanud?
Ütle mulle tõtt.
Kui vanad inimesed kannatustest räägivad,
siis kas see pole tüütu?
Kas see polegi asja mõte?
Meid koormata?
Mõelge oma laste peale. Võtke pakkumine vastu.
Koolis oled käinud?
Kas lugeda ja kirjutada oskad?
Minu isa käis peale, et läheksin,
aga ema arust polnud mõtet.
Kahju küll.
Kui oleks sobivad oskused,
pääseksid siit ehk minema.
Miks ma peaksin seda tahtma?
See on minu sünnipaik, mu vanemate kodu.
Ja kas sa soovid nii elada?
Ma ei arvanud, et mu sõnad sind nii solvavad.
Ma tean, et olen vaene ja harimatu.
Ma ei saa kunagi seda, mis on teil ja Jiyunil,
aga see ei anna teile õigust minu üle naerda.
Ma ei luba seda teha.
Ilmaasjata tulin.
Ole nüüd.
Küsisin ainult, kas sul on unistusi.
Mina olin kunagi sama vaene kui sina.
Isegi vaesem,
usu või ära usu.
Aga isegi siis oli mul unistusi.
Ja ma ei lasknud kellelgi neid ära võtta.
Me oleme siin, Yeongdos.
See on Jaapan.
Osaka on siin.
Mina elan siin.
Seal võib kõike saada.
Kõige magusamaid apelsine Ameerikast.
Banaane Taiwanist.
Kõige ilusamaid maiusi Prantsusmaalt.
Peaaegu igas majas on elekter sees.
Ja radiaatorid, et talvel soe oleks.
Elektrirongidega pääseb linna igasse nurka.
Ja öösel süttivad tuled,
mis heidavad kõige erakordsemaid varje.
See on tõeline ime.
Kui juba Osakas on kõik see olemas,
siis mida veel mujal maailmas näeb?
Mandžuuria.
Hiina.
Euroopa.
Ja teisel pool maakera…
Ameerika.
Ühe korra käisin seal.
Kuidas seal oli?
Kõik. Ja mitte midagi.
Mida sina näed?
Kas see on Jaapan?
Ja need oleme meie?
Huvitav.
Mis asi?
Ilmselt…
kujutasin alati ette, et nad on meist palju suuremad.
Nagu suur suu, mis on valmis neelama.
Mida see sulle ütleb?
See ei pea meie saatus olema.
Me saame neist jagu.
Sunja.
Ma tahaksin tagasi tulla.
Kui sa pesu pesed.
Kas võin?
Täna oli neil teine maitse.
Need olid mõrud.
Sa mainisid ükspäev Jiyuni.
Miks?
Ma poleks pidanud.
Pole õige süüdistada teda selles, mida mul pole.
Miks mitte?
Ta ei teeninud ise midagi.
Aga Jiyuni ja temasuguseid ootab karm äratus.
Miks sa seda ütled?
Tema isa on oma kinnisvara eest maksud tasumata jätnud.
Nende maa konfiskeerimine on aja küsimus.
Keegi ei tohiks oma varast ilma jääda.
Sa räägid sama mõtlematult nagu teised.
Kas sina ei tunne lojaalsust?
Üldse mitte.
Ka sina ei peaks tundma.
Inimesed on kõikjal vastikud.
Sel juhul…
Miks sa üldse siin oled,
kui nüüd on Jaapan su kodu?
Ma lahkusin lapsena tühjade kätega.
Nüüd edukana tahtsin naasta…
ja näha, kas vari, mis minust maha jäi,
on ikka veel siin.
Ehk olen mõtlematu.
Kas sinu vari on siis ikka veel siin?
Mida sa teed?
Kui ma poisike olin,
oli minul ja mu isal ainult üks rõivakomplekt.
Igal õhtul pesin neid ja riputasin ööseks kuivama.
Pidime need hommikul niiskelt selga panema.
Ükskord
tuli mulle hiilgav mõte panna märjad riided lõkke juurde,
et kiiremini kuivaksid.
Keskendusin õhtusöögi valmistamisele.
See on veel selgelt meeles.
Kruupe tuleb pidevalt segada, et põhja ei kõrbeks.
Aga segamise ajal tundsin kärsahaisu.
Kui välja jooksin,
leidsin nii suure augu…
isa särgivarrukast.
Põletas augu sisse.
Sel õhtul sain korraliku peapesu.
Kus su isa praegu on?
Teda pole enam.
Juba ammu unustatud.
Kuidas on maailmas nii palju vihma?
Ja miks kõik Yeongdos alla sajab?
Miks mitte Soulis?
Või Jaapanis?
Või Hiinas?
Sunja!
Tule meile appi.
Mis sulle sisse läks?
Teie tütar ei soovi, et teda leitaks,
muidu oskaksin juba midagi öelda.
Nii et mitte midagi?
Aga midagi peab olema.
Ükskõik mida.
Ei midagi sellist, millest kasu oleks.
Nii et ta on kadunud ja asi vask?
Etsuko, oota mind autos.
Ma maksan talle.
Ma teadsin, et pole oodata muud, kui et lasen raha veega alla.
Las ma tegelen.
Aitäh abi eest.
Niisiis…
mida sa teada said?
Päikeseloojangul
maeti keiser traditsiooni kohaselt oma vanemate kõrvale.
Tema keha on kolmes kirstus koos isiklike esemetega.
Viimati nähti teda kaheksa kuu eest Tokyos.
Mida?
Mida see tähendab?
Noh…
Ta töötas soapland'is.
Tal oli palju kliente.
Jah?
Halloo?
Nii imelik on nüüd su häält kuulda.
Hana, kas see oled tõesti sina?
Kas sa oled mu hääle unustanud?
Ja mis aktsent sul nüüd on?
Hana, ma igatsesin sind.
Ära tee nalja.
Sa pole minust kindlasti vahepeal üldse mõelnud.
See pole tõsi.
Ainus hea asi, mis vihmaga kaasneb.
Metsad on nüüd seeni täis.
Praegu?
Miks mitte?
Vii üks korvitäis koju, et ema saaks suppi keeta.
Aga pesu?
Me oleme kahekesi.
Läheb poole kiiremini.
Kuidas sa mu numbri leidsid?
Näed, kõik alahindavad mind.
Isegi sina.
Kus sa oled olnud?
Nii igavad küsimused.
Parem küsi, kas ma olen ikka veel ilus.
Kas oled ikka veel ilus?
Kui silmad sulgen,
näen mõnikord ikka meid kahekesi koos.
Me olime nii lootusrikkad, eks ole?
Me olime lapsed.
Ei ole tõsi.
Me olime targad ja vabad.
Palun ütle, kus sa oled.
Kui ütleksin, ei oskaks sa minu juurde tulla.
Ma otsin su üles.
Ma olen pimeduses, Solomon.
Olen siin juba nii kaua olnud, et ei oska väljapääsu leida.
Isegi sina…
ei leia mind üles.
Etsuko-san on sind otsinud.
Ära talle midagi ütle.
Kui ütled, siis vannun, et ei helista enam kunagi.
Aga ta näeb sind veel unes.
Ma katkestan kõne! Päriselt.
Miks sa ära läksid ja meid maha jätsid?
Sa tead, et see polnud minu valik!
Ma ei tahtnud minna.
Mina ei tahtnud sind maha jätta!
Aga oli hea, et ära läksid.
Sa räägid nüüd nagu ameeriklane.
Ja see naine, kes su kõrval on,
sul on tema vastu tunded, eks ole?
Aga ma vihkan selliseid tüdrukuid.
Kas sa vaatad mind praegu?
Ei, praegu mitte.
Uni tuleb peale.
Oota!
Mul on sulle nii paljust rääkida.
Teistele ei saa ma seda öelda.
Hea kuulda, et sa vajad mind veel.
Kohe on parem tunne.
Kus sa oled?
Ma helistan jälle.
Millal?
Siis, kui saan.
Hana?
Tõlkinud Janno Buschmann