ПРЕЗ 1910 Г. ЯПОНИЯ КОЛОНИЗИРА КОРЕЯ КАТО ЧАСТ ОТ РАЗРАСТВАЩАТА СЕ ИМПЕРИЯ.
ПОД ЯПОНСКА ВЛАСТ МНОГО КОРЕЙЦИ ГУБЯТ ПРЕПИТАНИЕТО СИ
И СА ПРИНУДЕНИ ДА ЗАМИНАТ ЗА ЧУЖДИ ЗЕМИ.
ВЪПРЕКИ ИЗПИТАНИЯТА ХОРАТА УСТОЯВАТ.
СЕМЕЙСТВАТА УСТОЯВАТ.
ВКЛЮЧИТЕЛНО ЕДНО СЕМЕЙСТВО…
ПОКОЛЕНИЕ СЛЕД ПОКОЛЕНИЕ.
Субтитрите на японски са в синьо Субтитрите на корейски са в жълто
ОКУПИРАНАТА ОТ ЯПОНИЯ КОРЕЯ 1915 Г.
(на корейски) Майка ми не е имала късмет.
И раждането ми
е било голямо бреме за нея.
Умря, когато бях още дете.
Баща ми се пропи от скръб.
С трите ми по-големи сестри бяхме принудени да просим по селата.
После селската сватовница…
каза, че семейство, което държи пансион край Донсам,
има неженен син със заешка устна.
Баща ми веднага ме даде.
Три години минаха оттогава
и полагах големи усилия да бъда добра съпруга и снаха.
Родих трима синове,
но не доживяха първата си годинка.
Да съм само аз,
ще го понеса, но съпругът ми…
Той е най-милият човек.
Нося дете, но…
кръвта ми е прокълната.
НЮ ЙОРК, 1989 Г.
Няма лесен начин да го кажа.
Няма да получиш повишение.
Не и тази година.
Знам, че те подведохме да го очакваш,
но шефовете смятат,
че е добре да натрупаш още една година опит.
Искам да знам защо.
Каза ти се. Според тях не си готов.
Продължавай в същия дух и догодина…
Работих по "Тийстоун".
И по "Бриксли".
Две поредни години съм първенец.
Не е твоята година, ясно?
Помолете предците ми да развалят проклятието,
за да имаме деца.
Хотелска верига "Колтън".
Важен клиент, копнее за борсата,
но трябва да покачи стойността си.
Хотелът им е нужен.
Той е в Токио.
Една-единствена собственичка спъва цялата сделка.
Собственичката е корейка.
Не ви говори нищо, знам, но ви казвам,
че аз мога да я убедя.
Какво знаеш?
Хотел с над 300 стаи, стойността му е 150-200 милиона.
Бързата сметка показва десет-петнайсет милиона за нас.
Тази собственичка
ще приеме, понеже е корейка ли?
Нещо се обърках. Мислех, че си японец.
Не, просто съм израснал там.
Убеден ли си? - Да, напълно.
И когато приключа сделката, искам да ме върнете веднага.
Ще ме направите вицепрезидент и ще повишите заплатата ми със задна дата.
И държа по годишния ми бонус да личи
колко е важна хотелска верига "Колтън" за тази компания.
И го искам черно на бяло.
Дъщеря ти ще се роди.
И ще оцелее.
Благодарение на нея семейството ще пребъде.
Бързо!
Ела веднага!
Чуйте този плач.
Непокорна ще бъде.
Благодаря.
Грижете се добре за нея.
Това дете ще се бори.
Трябва да й дадем име.
Сунджа!
ПО РОМАНА НА МИН ДЖИН ЛИ
ОСАКА
НЮДЖИН
Татко!
(на японски) Хубаво, понапълнял си.
Твърде много пица.
Трябва да внимавам.
Как е в Токио?
На новото място?
Живея на хотел. Става за няколко седмици.
Това Соломон ли е?
Гото-сан, ето ви и вас.
Игралната зала вече е на баща ти,
но трябва да следя как я управлява.
Все така казваш,
но всъщност идваш, за да флиртуваш с младите момичета.
Ясен си ми.
Хирота-сан!
Това е синът ми Соломон.
Най-сетне се прибра.
Повишили са го във вицепрезидент на американската му банка.
Не е зле за син на собственик на игрална зала.
Наистина ли си учил в "Йейл"?
Щом баща ми го казва, значи е вярно.
КУРОХАНА
Йошии-сан, как ще отговорите на обвиненията?
Наясно съм, че във финансовия свят има хора, които ни нямат доверие
заради това, в което е бил забъркан дядо ми…
Кой е дядо му?
Човек, който отдавна не е на този свят.
Не ни засяга.
Джакпот!
Гледайте само!
Чисти или мръсни - няма значение.
Парите са си пари.
Сунджа.
Сунджа, сведи глава.
Закъснявате днес.
Запазих ви тази.
Тази.
Сунджа!
Не изглежда щастлива.
Това е така,
защото и най-злочестите твари копнеят да живеят.
Не и жената, която продава кестени.
Все казва, че смъртта щяла да е избавление.
Защото мъжът й уж е усмихнат пред хората,
но прибере ли се, пребива от бой жена си и децата.
Но дори на нея й се живее.
Хайде.
Привет, братко!
Бива си я, нали?
Бас ловя, че не можеш да се похвалиш с по-добър улов.
За какво ми е такъв гигант?
Ти правиш най-хубавите рибни кюфтенца на пазара, г-н Ким.
Още преди обяд свършват.
Но с тази риба
ще имаш кюфтенца за седмици наред.
Добре, ще ти дам 30 йени за нея.
Абсурд.
Струва тройно повече.
Нима?
Какво знаеш ти, малката?
Знам, че в ресторантчето по-надолу
му дадоха два пъти повече за двойно по-малка риба.
Да вървим там.
Защо да се разкарвате дотам?
Осемдесет.
Повече не мога да дам.
Цената е прилична.
Приемаме я.
Много благодаря.
Ето! Вземи твоя дял.
Не мога. Не ми е позволено.
Защо?
Заработи си го.
Не са ли те учили да слушаш възрастните?
Трябва да я държиш под око.
Пансионът ще й отеснее.
Няма такова нещо!
Двама души твърдят друго.
Лъжат! Не съм направил нищо подобно…
Ще говорим в участъка, тръгвай.
Моля ви!
Ще се молиш в участъка.
А уж щели да ни оставят на спокойствие.
Това ли им е обещанието?
Сунджа,
да вървим.
Ще се видим в пансиона.
Татко,
онзи човек на пазара
нещо лошо ли е направил?
Не знам.
В такива времена
вече е трудно да се прецени дали си виновен, или невинен.
Какво ще стане с него?
Ще се прибере ли вкъщи?
Сунджа,
навремето ти дадох дума.
Когато беше едва на седмица,
с майка ти почти не спяхме.
Денонощно бдяхме над теб.
Тогава се заклех пред теб,
че докато си жива,
ще правя всичко възможно да те пазя от грозотата на света.
Ще спазя обещанието си.
Бабо!
Ама че дрънкане!
Все се упражняваше, а така и не напредна.
А защо не ми даваше да се откажа?
Знаеш ли колко струва това пиано?
Естествено!
Всеки ден ми го напомняше.
Налагаше се.
И не се дръж като мързелив американец, а ела да ми помогнеш.
Добре.
Човекът едва преживява, а ти си взела пари от него.
Стига.
Ама и ти си един!
Не бива да я насърчаваш.
Да сме я пратели на училище.
Каква полза?
Лоши времена, добри времена…
За жената е все едно и също.
Трябва да се научи да се прехранва.
Заливът е спокоен днес.
Мога да си науча уроците с жените.
Пускаш ли ме?
Чу ли ме изобщо?
Другия път ще кажа на г-н Сон,
че няма да го слушам, понеже съм момиче.
Остави това…
И че не е достатъчно добър рибар, за да ми плаща.
Добре, върви.
Ама и ти.
Хубаво е, че я обичаш, но като я глезиш така,
само ще я развалиш.
Едно бонбонче ще развали дъщеря ни?
Но парите са чужди!
Човекът искаше да я почерпи.
Тя трябва да знае, че на този свят съществува и доброта.
Така ще израсне по-силна.
Сунджа!
Виж ме!
Сунджа!
Татко!
Успях!
Плавай безспир
по безкрайната шир.
С чайка самотна се сприятели.
Битката ще продължим!
Да отплаваме в морето.
Късметлии сме ние!
Дъщеря ти вади абалон,
а жена ти готви страхотно.
Късметът няма нищо общо.
Той си го е заслужил. - Така е!
Ето, пийни.
Не съм по пиенето.
Хайде де, само малко.
Да се наслаждаваме на малките победи, докато можем.
Наздраве.
Само почакай.
След време
ще намерят начин и това да ни отнемат.
Глупости! Как някой ще ни отнеме морето?
Не ставай глупав.
Какво искаш да кажеш?
Заграбиха земята ни.
Нали?
Взеха ни ориза,
картофите,
рибата.
Забраниха на жените ни да носят бяло.
Тези гадове ни карат да ядем като тях,
да говорим като тях,
но никога няма да ни приемат като равни.
Защо да го правят?
Сами сме си виновни, че изгубихме страната си.
Стига.
Но ако всеки от нас убие само по един японец,
гневът ни няма да стихне,
но поне ще има за какво да мечтаем.
Да вземем камък
и да разбием главата на някой войник,
за да стоплим премръзналите си ръце с кръвта му.
Само да знам, че има една хлебарка по-малко по земите ни,
така ще се радвам!
Стига приказва.
Нямам сили…
да живея с тази омраза.
Също като нас…
и децата ни ще бъдат прокълнати.
Къде му е краят?
Защо не го спря?
Как да го спра?
Ако някой каже…
Няма.
Месеци наред спят под покрива ни.
И един стига…
Замълчи.
Успокой се.
Нямаме вина. Защо да ни задържат?
Той приказва така, а ние го подслоняваме. Не е ли нарушение?
Ако японците ни приберат,
кой ще се грижи за Сунджа?
Всичко ще бъде наред, ще видиш.
Няма как да знаеш…
Господине, нахранихте ли се?
Госпожо,
чудесно ни гостите, твърде сте добра с нас.
Сунджа, какво има?
Снощи си наговорил глупости
и сега всички се страхуват.
Така ли? Кой се страхува?
Всички. Не го казват, но искат да се махнеш.
Но къде да отида? Нямам си дом.
Където и да е. Върви си.
Сунджа,
просто бях пиян.
Бяха само приказки на твърде дълго принизяван човек.
Разбираш, нали?
Не.
Аз не искам да разбивам главата на японски войник.
И не искам да изгубя мама и татко.
Да остана сама…
По-добре да умра.
Сунджа, чуй ме добре.
Забрави какво съм казал.
Аз съм човек, който вече не знае как да живее на този свят.
Разбираш ли?
Добре.
Откога не сте виждали рибаря Сон?
От няколко дни.
Къде може да е отишъл?
Съжалявам, не знам къде ходи.
Татко!
Не бяхме долавяли у него белези за измяна.
Но е оставил вещите си.
И ни дължи наем за два месеца.
Разкажете ни за въпросната вечер.
Той пи твърде много.
Това оправдава ли го?
Не, разбира се.
Всички бяхме ужасно шокирани от думите му.
Но не сте го докладвали.
Ако видите такъв предател,
ваш дълг е да съобщите за него.
Господине… - Не ме прекъсвай!
Даваме на тези идиоти нашия прогрес, нашите нововъведения и образование,
а те ни лъжат в очите.
Успокой се.
Да му лепнем предупреждение и да приключваме.
Може би сме станали твърде меки с тях.
Няма как.
Ако усилим натиска, ще въстанат.
Последен шанс.
Трябва да ни съобщиш, ако чуеш къде е.
Госпожо, много хвалят кулинарните ви умения.
Трябва да ви посетя, за да видя дали е вярно.
Винаги сте добре дошли.
Да вървим.
Как се е усетил да избяга?
Предупреден ли е?
Не и от мен.
Не можем да изядем толкова храна. Увлякла си се.
Трябва да се храниш.
Виж се в огледалото!
Кожа и кости си.
Сложи зеления лук.
Сложи го под студената вода.
Явно си прекалено зает, за да готвиш, също като баща ти.
Твърде много работите.
Казах му да продаде залата.
Бизнесът с имоти процъфтява. Да инвестира в магазини или жилища.
Значи не ти е казал? - Какво?
Отваря втора игрална зала.
Не гледай така.
Знаеш, че го обмисляше.
Откъде пари?
От банката.
Сега всички правят така.
Горд е с това, което е съградил.
И пет пари не дава, че теб те е срам.
Кой казва, че ме е срам?
Не е нужно да го казваш.
Достатъчно дълго съм живяла, за да го усетя.
Дай едно яйце.
Кажи ми честно.
Ще се върнеш, нали? Няма да останеш.
На разпит ли съм?
Баща ти си въобразява, че нещата тук са се променили за нас, корейците,
но аз не съм сляпа.
В Америка е по-сигурно.
В какъв смисъл?
Соломон?
Соломон! - Ецуко-сан!
Ресторантът беше пълен с клиенти. Не можах да изляза по-рано.
Персоналът не достига.
А баща ти каза, че е твърде зает, за да дойде да ме вземе.
Я какъв си станал! Много си се разхубавил.
Колко е несправедлив животът!
Не е честно ти да хубавееш,
а аз да се сбръчквам.
Какво говориш?
Все същата си.
Ето това е то!
Американките сигурно са луди по теб.
Без съмнение.
Паджонът!
Да не полудя? Как ще изхвърляш храна?
Дай я тук.
"Аз съм Рикидозан!"
ДЪВКИ
Бяха любимите на Хана, нали?
Да.
Защо още ги пазиш?
Имат сантиментална стойност.
Хана да не се е обадила?
Не.
Но наехме нов детектив, за когото има добри отзиви.
Храним надежда.
Ръката й…
дали вече е по-голяма от моята?
Или са еднакви по размер?
Как може да си толкова сигурна, че още е жива?
Когато имаш деца, ще разбереш.
Ако й се случи нещо…
бих го усетила.
Ти също, защото я обичаше, нали?
Баща ти не спира да се усмихва, откакто си се върнал.
Мислех, че само аз умея да го разведрявам така!
А майка ти
щеше да е горда.
Сигурна съм.
Татко, нещо става.
Сунджа!
Върви по-бързо!
Идвай тук.
Еноя яноя! - Какво правиш?
Да отплаваме в морето.
Млъквай!
Плавай безспир
по безкрайната шир. - Стига!
Копеле!
С чайка самотна се сприятели.
Битката ще продължим!
Битката ще продължим…
Да отплаваме в морето.
ТОКИО
ШИФЛИ
Добро утро.
Благодаря, че дойдохте, Йошии-сан.
Виждал съм го по телевизията.
Да, той е наш важен клиент.
Добре дошли, Бек-сан. Ще ви придружа до кабинета ви.
…първо, може да се реши на място.
През лятото…
Насам, моля.
СОЛОМОН БЕК
Соломон Бек. - Г-н Андрюс.
Том. - Много съм слушал за вас.
Кажи ми честно.
Трябва ли да си пазя гърба от теб?
Не се безпокойте. Няма да се застоявам.
Хубаво. Добре дошъл.
Ако обичате! Моля за внимание.
Какво става?
Император Хирохито е починал.
Официално бе съобщено, че причината за смъртта е рак.
Той бе на 87 години…
Нацията скърби за велик човек…
Управлява по време на окупацията на Корея.
Някога обожествяван…
Управлява по време на окупацията на Корея,
когато много семейства бяха разделени и изгубиха близки.
Сунджа.
Татко.
Татко!
Татко…
Преди много години
все се чудех защо късметът ме подминава,
защо ежедневните радости на другите за мен сякаш са невъзможни.
Но след това се появи майка ти,
после и ти…
И осъзнах, че късметът няма нищо общо с това.
Трябваше да се докажа като достоен за теб, Сунджа.
Расти силна,
за да пропъждаш сенките на този свят.
Скоро ще укрепнеш.
Ще имаш свои деца.
И ти също ще трябва да се докажеш като достойна.
Ще се справиш, Сунджа.
Вярвам в теб.
СЛЕД ДЕВЕТ ГОДИНИ
Господине,
прието е новият главен търговец
да изрази почитта си.
Да, той е глупак,
но все пак е един от тях.
Естествено, ще го почитам.
С пълен плик всяка седмица.
Но ако предпочита нещо друго…
Не, това го устройва.
Тъй като сте нов тук и не познавате нашите нрави…
Не е нужно да ми обяснявате.
Сунджа…
Кое е това момиче?
Кое момиче?
Това.
Сунджа! Виж, запазих ти най-голямата.
Беднячка.
Мисля, че майка й държи пансион в Йондо.
Вдовица.
Превод на субтитрите Боряна Богданова