JAPONSKA JE ŠIRILA SVOJ IMPERIJ IN LETA 1910 KOLONIZIRALA KOREJO.
ŠTEVILNI KOREJCI SO POD JAPONSKO VLADAVINO IZGUBILI VIR ZASLUŽKA
IN MNOGI SO SE BILI PRIMORANI IZSELITI V TUJINO.
TODA LJUDJE SO KLJUB TEMU ŽIVELI NAPREJ.
DRUŽINE SO ŽIVELE NAPREJ.
VKLJUČNO Z ENO DRUŽINO…
OD ENE GENERACIJE DO DRUGE.
japonski dialog v modrem korejski dialog v rumenem
KOREJA POD JAPONSKO OKUPACIJO LETO 1915
(korejsko) Moja mama ni imela sreče.
Moje rojstvo
je bilo zanjo veliko breme.
Umrla je, ko sem bila še otrok.
Moj oče je žalost utapljal v pijači.
Tri starejše sestre in jaz smo morale v vas prosjačit.
Nato je vaški ženitni posrednik rekel,
da ima družina, ki upravlja penzion pri Dongsamu,
sina z zajčjo ustnico, ki ni poročen.
Oče me je takoj ponudil za ženo.
To je bilo pred tremi leti.
Zelo sem se trudila biti dobra žena in snaha.
Rodila sem tri sinove…
toda nobeden ni dočakal 1. rojstnega dne.
Če bi bila sama,
bi potrpela. Toda moj mož…
je najbolj prijazen moški, kar jih je.
Noseča sem, toda…
moja kri je prekleta.
Težko je, zato bom kar rekel.
Ne boš napredoval.
Letos ne.
Vem, da smo ti namigovali, da boš,
toda uprava meni,
da je bolje, če imaš še eno leto izkušenj.
Rad bi vedel, zakaj.
Povedal ti je. Ne zdiš se jim pripravljen.
Še naprej garaj, pa boš drugo leto…
Pomagal sem pri združitvi Teestona
in odkupu Brixleya.
Že drugo leto sem prvi na lestvici.
To pač ni tvoje leto.
Prosite moje prednike, naj preženejo urok
in lahko imava družino.
Colt… Hoteli Colton.
Prioritetna stranka želi javno prodajo delnic,
a je treba vzpodbuditi vrednost.
Potrebujejo tisti hotel.
V Tokiu je.
Celoten posel je odvisen od ene same zemljiške lastnice.
Lastnica je Korejka.
To vam ničesar ne pomeni, a pravim vama,
da lahko sklenem posel.
Kaj veš?
Hotel s 300 sobami, izgradnja bo 150 do 200 milijonov.
Po prvih ocenah bi s tem projektom zaslužili 15 milijonov.
Misliš, da imaš prednost,
ker je lastnica Korejka?
Zmeden sem. Nisi ti Japonec?
Ne, samo odraščal sem tam.
-Si prepričan? -Sem.
Ko sklenem kupčijo, hočem takoj nazaj sem.
Hočem biti podpredsednik in hočem višjo plačo za nazaj.
Božičnica naj mi da vedeti,
koliko Hoteli Colton pomenijo podjetju.
Vse to želim črno na belem.
Otrok je na poti.
Lepo se bo razvijala.
Preko nje bo družina živela naprej.
Hitro!
Takoj pridite!
Poslušajte jo.
Neomajna bo.
Hvala vam.
Lepo skrbite zanjo.
Ta bo preživela.
Morava jo poimenovati.
Sandža!
TEMELJI NA KNJIGI MIN JIM LEE
Oče!
(japonsko) Dobro, zredil si se.
Preveč pice.
Paziti se moram.
Kako je v Tokiu?
Imaš lepo stanovanje?
V hotelu sem. Teh nekaj tednov bom že zdržal.
Je tu? Je to Salomon?
Goto, moral bi vedeti.
Tvoj oče je zdaj lastnik igralnice,
a vseeno moram poskrbeti, da jo dobro upravlja.
Kar govori si to,
toda vsi vemo, da prihajaš flirtat z mladenkami.
Dobro te poznam.
Hirota!
To je moj sin Salomon.
Končno si prišel domov.
Postal je podpredsednik svoje ameriške banke.
Ni slabo za sina lastnika mini igralnice.
Si res študiral na Yalu?
Če moj oče tako pravi, potem gotovo drži.
Kakšen je vaš odziv na obtožbe zločinov?
Razumem, da nam določeni finančniki ne zaupajo
zaradi tiste zadeve, v katero je bil vpleten moj ded.
Kdo je njegov ded?
Moški, ki je mrtev in ga ni več.
To nima zveze z nami.
Jackpot!
Lepa reč!
Čisti denar, umazan denar, vseeno je.
Denar je denar.
Sandža.
Sandža, skloni glavo.
Danes sta pa pozna.
To sem prihranil za vaju.
Tole.
Sandža! Ha!
Ne izgleda veselo.
To pa zato,
ker še tako bedna bitja želijo živeti.
Gospa, ki prodaja kostanj, ne želi.
Vedno govori, da smrt misli, da je predobra zanjo.
Zato, ker je njen mož v javnosti prijazen,
doma pa pretepa ženo in otroke.
Toda tudi ona želi živeti.
Pojdiva.
Pozdravljeni!
Ni krasna?
Danes ne boste našli boljšega ulova.
Kaj naj s tako veliko ribo?
G. Kim, vi pečete najboljše ribje pite na tej tržnici.
Že pred poldnevom jih zmanjka.
Toda s to ribo
boste imeli dovolj pit za več tednov.
Potem pa vam dam 30 zanjo.
Ne bo šlo.
Morali bi mu dati trikrat toliko.
Kaj res?
Kaj pa ta smrklja ve?
Malo nižje, kjer prodajajo dušeno ribo,
so mu dali dvakrat toliko za pol manjšo polenovko.
Tja pojdiva.
Zakaj bi hodila tja?
Osemdeset.
Več ne dam.
Poštena ponudba.
V redu bo.
Hvala za to.
Izvoli! To je tvoj delež.
Ne smem vzeti.
Zakaj ne?
Zaslužila si si.
Te starši niso naučili, da ubogaj starejše?
Ta vam bo dala vetra.
Ne bo zadovoljna z upravljanjem penziona.
Nisem naredil tega!
Imamo dve podpisani izjavi, da ste.
Lažejo. Nisem vpleten v to.
Na postaji se bomo pogovorili. Pridite z nami.
Rotim vas.
Na postaji rotite.
Pa pravijo, da postajajo prizanesljivejši do nas.
Tako to izgleda?
Sandža,
pojdiva.
Se vidiva v hiši.
Oče,
je tisti moški na tržnici
naredil kaj slabega?
Ne vem.
V takšnih časih
je težko reči, ali je nekdo kriv ali nedolžen.
Kaj se bo zgodilo z njim?
Bo šel domov?
Sandža,
nekoč sem ti nekaj obljubil.
Ko si bila stara le teden dni,
sva s tvojo mamo komaj kaj spala.
Vse noči in dneve sva te opazovala.
Takrat sem ti obljubil,
da bom, dokler boš dihala,
naredil vse, da grdota tega sveta ne bo vplivala nate.
Držal bom to obljubo.
Babi!
Kakšen hrup.
Naj si še toliko vadil, nič ni pomagalo.
Zakaj mi potem nisi pustila, da neham?
Veš, kako drag je bil klavir?
Seveda!
Vsak dan si me spomnila.
Morala sem te.
Zdaj pa ne bodi len kot Američan in mi pridi pomagat.
Ja.
Človek se komaj preživlja, ti pa mu še vzameš denar.
Pusti jo.
In ti!
S popuščanjem ji delaš medvedjo uslugo.
V šolo jo hočeš poslati.
Zakaj le?
Težki časi, dobri časi.
Za žensko je vseeno.
Mora se naučiti poskrbeti zase.
Morje v zalivu je mirno.
Lahko se grem učit k ženskam.
Smem?
Me nisi poslušala?
Naslednjič bom povedala g. Songu,
da ga ne smem ubogati, ker sem deklica.
Pusti to.
In da ni dovolj dober ribič, da bi mi dajal denar.
Prav, pojdi.
In ti.
Lepo, da jo imaš rad, a preveč si ji predan.
Razvadil jo boš.
Bo drobna sreča res razvadila najino hčer?
Toda denar ni bil tvoj.
Človek je bil prijazen.
Mora vedeti, da na svetu obstaja tudi prijaznost.
To ji bo koristilo.
Sandža!
Glej me!
Sandža!
Oče!
Uspelo mi je!
Plavaj zgoraj
na prostrani širjavi.
Spoprijatelji se z osamljenim galebom.
Še se bomo borili!
-Enoja janoja! -Uhča!
Ejano jano uhi-e uhča!
Odpravimo se na morje.
Srečo imate!
Vaša hči nabira morska ušesa,
vaša žena pa takole kuha.
To nima zveze s srečo.
-Vse si je zaslužil. -Res je!
Dajte, spijte.
Ne. Ne pijem.
Dajte no, samo eno pijačo.
Uživajmo v majhnih zmagah, dokler lahko.
Na zdravje.
Kar počakajte.
Čez čas
bodo našli način, kako nam še to vzeti.
Neumnost! Ne morejo nam vzeti morja.
Ne trapajte.
Kaj pravite?
Vzeli so nam zemljo,
kajne?
Ukradli so nam naš riž,
naš krompir,
naše ribe.
Našim ženskam so prepovedali nositi belo.
Ti hudiči nas silijo, da jemo kot oni
in govorimo kot oni,
toda nikoli jim ne bodo enakovredni.
Zakaj pa bi bili?
Sami smo krivi, da smo izgubili svojo deželo.
Dovolj je.
Če bi vsak od nas ubil samo enega Japonca,
to ne bi potešilo naše jeze,
bi pa vsaj imeli o čem sanjati.
Da bi prijel kamen
in z njim razbil vojaku glavo…
Z njegovo krvjo bi si segrel mrzle roke.
Ko bi vedel, da zemljo tlači ena podgana manj,
bi bil čisto iz sebe od veselja!
Nehajte tako govoriti.
Ne morem.
Ne prenesem tega sovraštva.
Tudi naši otroci bodo prekleti…
Tako kot mi.
Kako se bo to končalo?
Zakaj ga nisi ustavil?
Kako pa naj bi ga?
Če bo kdo povedal…
Ne bo.
Že mesece spijo pod našo streho.
Če samo eden…
Tiho.
Pomiri se.
Ničesar nisva zagrešila. Zakaj bi naju aretirali?
Kljub sovražnemu govoru mu še naprej nudiva prenočišče. Ni to narobe?
Kdo bo skrbel za Sandžo,
če naju Japonci odpeljejo?
Nič hudega ne bo, boš videla.
Ne veš tega.
Gospod, ste se najedli?
Gospa,
dobro nas hranite. Predobri ste do nas.
Kaj pa je, Sandža?
Sinoči si govoril neumne stvari,
zdaj pa je vse strah.
Koga je strah?
Vse. Tega ne rečejo, a želijo, da greš.
Toda kam naj grem? Nimam kam iti.
Kamorkoli. Samo pojdi.
Sandža,
preveč sem spil.
Nepremišljeno sem govoril. Nočem se več počutiti manjvredno.
Saj razumeš, ne?
Ne.
Nočem zdrobiti glave Japoncu.
In nočem izgubiti mame in očeta.
Biti sama…
Raje umrem.
Sandža, dobro poslušaj.
Pozabi, kar sem dejal.
Ne znam več živeti v tem svetu.
Razumeš?
Dobro.
Kdaj ste nazadnje videli ribiča Songa?
Pred nekaj dnevi.
Kam bi lahko šel?
Ne poznam njegovih namenov.
Oče!
Pri njem še nisva videla sledov nezvestobe.
Vse svoje reči je pustil.
Dolguje nama dvomesečno najemnino.
Kaj pa tisti večer?
Preveč je spil.
Ga to opravičuje?
Ne, nikakor.
Njegove besede so nas vse močno pretresle.
Ampak ga niste prijavili.
Če vidite takšnega izdajalca,
je vaša dolžnost, da ga prijavite.
-Gospod… -Ne prekinjajte me!
Tem idiotom dajemo svoj napredek, novosti, izobrazbo,
oni pa nam lažejo v obraz.
Pomiri se.
Samo opozoriva ga.
Mogoče smo premili do njih.
Nimamo izbire.
Če bomo pretiravali, bo počilo.
Ne boste dobili druge priložnosti.
Javite, če izveste, kje je.
Gospa, zelo hvalijo vašo hrano.
Moram vas obiskati, da vidim, ali govorijo resnico.
Kadarkoli. Dobrodošli ste.
Pojdiva.
Kako je vedel, da mora zbežati?
Ga je kdo opozoril?
Jaz ne.
Ne moremo pojesti vsega tega. Preveč si skuhala.
Moraš jesti.
Poglej se v ogledalo.
Sama kost in koža.
Mlado čebulo daj v ponev.
Daj pod mrzlo vodo.
Očitno nimaš časa kuhati. Tako kot tvoj oče.
Oba preveč delata.
Rekel sem mu, naj proda igralnico.
Nepremičninski trg cveti. V trgovine ali stanovanja bi moral vlagati.
-Torej ti ni povedal? -Kaj?
Še eno igralnico bo odprl.
Ne glej tako.
Saj veš, da je razmišljal o tem.
Od kod mu denar?
Banka.
To zdaj vsi počnejo.
Ponosen je na to, kar je ustvaril.
Ni mu treba govoriti, da te je sram.
Nič takega nisem rekel.
Ni bilo treba.
Marsikaj sem dala skozi, vem, kdaj nekdo tako misli.
Pojdi mi po jajce.
Bodi iskren.
Boš šel nazaj? Ne boš ostal?
Kaj je zdaj to?
Tvoj oče se prepričuje, da so se stvari za nas, Korejce, spremenile,
toda jaz vem, da se niso.
V Ameriki si varnejši.
Pred čim?
Salomon?
-Salomon! -Ecko!
Oprosti, v restavraciji smo imeli gnečo. Nisem mogla prej stran.
Ta teden nas je premalo.
In tvoj oče ni mogel priti pome, ker ima preveč dela.
Poglej se, tako čeden si postal.
Življenje res ni pravično.
Ni prav, da si ti vse bolj čeden,
jaz pa imam vedno več gub.
Kaj pa govoriš?
Prav nič se nisi postarala.
Vidiš? To je to.
Američanke te gotovo obožujejo.
Vem.
Hej! Žge se!
Si zmešan? Čisto v redu hrano bi zavrgel?
Sem daj.
Rikidozan sem!
ŽVEČILNI GUMI
Hanini najljubši, kajne?
Ja.
Zakaj jih še vedno imaš?
Najbrž iz sentimentalnih razlogov.
Se ti je Hana oglasila?
Ne.
Toda najeli smo novega zasebnega detektiva. Menda je dober.
Zdi se optimistično.
Njena roka…
Je že večja od moje?
Ali sta enako veliki?
Kako si lahko tako prepričana, da je še vedno živa?
Ko boš imel otroke, boš razumel.
Če se ji kaj zgodi…
bi čutila.
Tudi ti bi, saj si jo imel rad, kajne?
Tvoj oče se smeji ves čas, odkar si se vrnil.
Mislila sem, da ga le jaz spravljam v smeh.
Tvoja mama
bi bila ponosna.
Vem, da bi.
Oče, nekaj se dogaja.
Sandža!
Hitreje hodi!
Sem pridi.
-Enoja janoja! -Kaj pa počneš?
Ejano jano uhi-e uhča!
Odpravimo se na morje.
Tišina!
Plavaj zgoraj
-na prostrani širjavi. -Dovolj!
Svinja!
Spoprijatelji se z osamljenim galebom.
Še se bomo borili.
Spoprijatelji se z galebom. Še se bomo borili!
Enoja janoja!
Ejano jano uhi-e uhča!
Odpravimo se na morje.
TOKIO
Dobro jutro.
Hvala, da ste prišli, g. Joši.
Na televiziji sem ga videl.
Ja, naša ugledna stranka je.
Dobrodošli, g. Baek. V vašo pisarno vas bom pospremila.
…lahko uredimo tukaj.
Nato pa poleti…
Semkaj, prosim.
-Salomon Baek. -G. Andrews.
-Tom. -Veliko sem slišal o tebi.
Bodi iskren.
Se te moram paziti? Za to gre?
Nikar ne skrbi zame. Ne bom ostal.
V redu. Dobrodošel.
Oprostite! Prosim za pozornost.
Kaj se dogaja?
Japonski cesar Hirohito je umrl.
Glede na uradno izjavo je umrl zaradi raka.
Star je bil 87 let.
Danes narod žaluje za velikim človekom.
Vladal je med japonsko okupacijo Koreje.
Veljal je za boga.
Vladal je med japonsko okupacijo Koreje,
med katero so se številne družine ločile, ljubljeni pa se izgubili.
Sandža.
Oče.
Že davno nazaj
sem se spraševal, zakaj mi sreča ni naklonjena.
Zakaj se je sreča, v kateri so drugi uživali, meni zdela nedosegljiva.
Nato pa je prišla tvoja mama,
in nato še ti.
Takrat sem spoznal, da to ni povezano s srečo.
Moral sem dokazati, da sem te vreden, Sandža.
Moral sem postati dovolj močan,
da te varujem pred zlom tega sveta.
Kmalu boš sama močna.
Imela boš svoje otroke.
In tudi ti boš morala dokazati, da si vredna.
Zmogla boš, Sandža.
Verjamem vate.
DEVET LET POZNEJE
Gospod,
običajno je, da novi okrožni prodajalec
izkaže svoje spoštovanje.
Ja, trap je,
a še vedno je eden od njih.
Seveda bom izkazal spoštovanje.
Vsak teden v ovojnici.
Toda če ima raje kaj drugega…
Ne, tega ne bi maral.
Ker ste novi tu in ne poznate naših navad…
Ni mi treba govoriti, kako se zadevi streže.
Sandža…
Kdo je tisto dekle?
Katero?
Tisto.
Sandža, Sandža, poglej. Zate sem prihranil največjo.
Nepomembna je.
Mislim, da ima njena mama penzion v Jongdoju.
Vdova.
Prevedla Nena Lubej Artnak