I 1910 KOLONISERTE JAPAN KOREA SOM EN DEL AV ET VOKSENDE IMPERIUM.
UNDER JAPANSK STYRE MISTET MANGE KOREANERE LEVEBRØDET,
OG MANGE BLE TVUNGET TIL Å FORLATE HJEMMET OG DRA TIL FREMMEDE LAND.
TRASS I DETTE BESTO FOLKET.
FAMILIER BESTO.
INKLUDERT EN FAMILIE…
…FRA EN GENERASJON TIL DEN NESTE.
Japansk dialog tekstet i blått Koreansk dialog tekstet i gult
JAPANSKOKKUPERT KOREA
(koreansk) Moren min var ikke heldig.
Og fødselen min
var en stor byrde for henne.
Hun døde da jeg var barn.
I sin sorg begynte faren min å drikke.
Mine tre eldre søstre og jeg ble tvunget til landsbyene for å tigge.
Så fortalte landsbyens giftekniv…
…at en familie med et pensjonat nær Dongsam
hadde en sønn med hareskår som ikke var gift.
Faren min tilbød meg.
Det var for tre år siden,
og jeg har prøvd så hardt å være en god kone og svigerdatter.
Jeg har født tre sønner,
men ingen av dem så sin første fødselsdag.
Hadde det bare vært meg,
kunne jeg tålt det. Men mannen min…
Han er den snilleste av alle menn.
Jeg er med barn, men…
…det er en forbannelse i blodet mitt.
Det er ingen lett måte å si dette på.
Du blir ikke forfremmet.
Ikke i år.
Jeg vet at vi ga deg hint om det motsatte,
men 43. etasje mener…
…at det er bedre for deg om du har ett år til med erfaring.
Jeg vil vite hvorfor.
Han fortalte det. De mener at du ikke er klar.
Fortsett som du stevner, og neste år…
Jeg hjalp til med Teestone-fusjonen.
Tok meg av Brixleys oppkjøp.
Nummer én på mitt års resultattavle…
Det er ikke ditt år, ok?
Be mine forfedre heve forbannelsen,
så vi kan få en familie.
Colton Hotels.
Prioritert klient, vil bli børsnotert,
men verdien deres trenger adrenalin.
De trenger det hotellet.
Det er i Tokyo.
Der én grunneier holder hele avtalen som gissel.
Grunneieren er koreansk.
Det betyr ikke noe for dere. Men jeg sier dere,
jeg kan få i land avtalen.
Så hva vet du?
Et hotell med over 300 rom, til en byggepris på 150-200 millioner.
Omtrentlige beregninger sier 10-15 millioner til oss.
Og denne grunneieren,
at hun er koreansk, vil gi deg en fordel?
Jeg er forvirret. Jeg trodde du var japansk.
Nei, jeg vokste bare opp der.
-Er du sikker på dette? -Ja, jeg er sikker.
Og når jeg har sikret avtalen, vil jeg bli overført tilbake straks.
Jeg vil ha visedirektørtittel og lønnsøkning tilbakedatert til i dag.
Og jeg vil at min årlige bonus reflekterer
hvor mye Colton Hotels betyr for dette firmaet.
Og jeg vil ha alt dette skriftlig.
Et barn vil komme.
Hun vil få det godt.
Og gjennom henne videreføres en familie.
Skynd deg!
Kom nå!
Hør på den gråten.
Hun blir nok en utfordring.
Takk.
Ta godt vare på henne.
Denne vil kjempe.
Vi må gi henne navn.
Sunja!
BASERT PÅ BOKEN AV MIN JIN LEE
Pappa!
(japansk) Bra. Du har lagt på deg.
For mye pizza.
Jeg må passe meg.
Hvordan er det i Tokyo?
Er det nye stedet fint?
Det er et hotellrom. Det er greit for noen uker.
Er han her? Er det Solomon?
Goto-san, jeg burde visst at du var her.
Faren din eier stedet nå,
men jeg må passe på at han tar seg av det.
Fortsett å tro det,
men du kommer egentlig hit for å flørte med de unge jentene.
Jeg ser rett gjennom deg.
Hirota-san!
Dette er sønnen min, Solomon.
Du kom endelig hjem.
Han er blitt forfremmet til visedirektør ved en amerikansk bank.
Ikke verst for sønnen av en pachinko-mann.
Er det sant at du gikk på Yale?
Hvis faren min sier det, må det være sant.
Yoshii-san, hva sier du om de kriminelle anklagene?
Jeg forstår at enkelte i finansverden ikke stoler på oss
på grunn av det bestefaren min var involvert i…
Hvem var bestefaren hans?
En mann som er død og borte nå.
Har ingenting med oss å gjøre.
Jackpot!
Se på det!
Rene penger, skitne penger… spiller ingen rolle.
Penger er penger.
Sunja.
Sunja, bøy hodet.
Hei, du er sen i dag.
Jeg har spart denne til deg.
Denne.
Sunja!
Den ser ikke særlig glad ut.
Det er fordi
selv de mest stakkarslige skapninger higer etter å leve.
Ikke damen som selger kastanjenøtter.
Hun sier alltid at døden tror han er for god for henne.
Det er fordi mannen hennes smiler når han er ute i verden,
men når han kommer hjem, slår han kona og barna.
Men selv hun vil leve.
Nå går vi.
Hei der, bror.
Er ikke denne fin?
Jeg utfordrer deg til å vise meg en bedre fangst i dag.
Hva skal jeg med noe så stort?
Herr Kim, du lager de beste fiskekakene på markedet.
Du er alltid utsolgt før 12.
Men med denne
vil du ha nok fiskekaker i ukevis.
I så fall får du 30 for den.
Glem det.
Du kan få tre ganger så mye.
Jaså, du?
Og hva vet denne lille snørrvalpen?
Jeg vet at daegu jorim-stedet
nede i smuget ga ham dobbelt så mye for en halvparten så stor torsk.
La oss gå dit.
Hvorfor gå helt dit bort?
Åtti.
Det er mitt beste tilbud.
Og et rettferdig et.
Det er bra.
Takk skal du ha.
Her. Ta din andel.
Jeg kan ikke. Jeg får ikke lov.
Hvorfor ikke?
Du har fortjent dem.
Lærer ikke foreldrene dine deg å adlyde de eldre?
Må holde øye med denne.
Hun blir ikke fornøyd med å drive et pensjonat.
Det har jeg ikke gjort!
Vi har to signerte vitnemål som sier noe annet.
De lyver. Jeg er ikke involvert i noe av det…
Vi snakker på stasjonen. Bli med oss.
Jeg ber dere…
Be på stasjonen.
De sier at de behandler oss bedre.
Er det dette de mener?
Sunja,
vi går.
Ses hjemme.
Pappa,
den mannen på markedet,
gjorde han noe galt?
Jeg vet ikke.
I sånne tider
er skyld eller uskyld ikke et enkelt spørsmål lenger.
Hva vil skje med ham?
Kommer han hjem?
Sunja,
Jeg ga deg et løfte en gang.
Da du var bare en uke gammel,
og moren din og jeg knapt sov.
Vi var våkne natt og dag for å passe på deg.
Og da sverget jeg for deg
at så lenge du fortsatte å puste,
skulle jeg holde styggedommen i verden fra å berøre deg.
Jeg skal holde det løftet.
Bestemor!
Hør på det bråket.
Uansett hvor mye du øvde, hjalp det ikke.
Så hvorfor lot du meg ikke slutte?
Vet du hvor mye det pianoet kostet?
Selvsagt!
Du minnet meg på det hver dag.
Du trengte påminningen.
Slutt å være en lat amerikaner og kom og hjelp meg.
Ja.
Mannen klarer seg knapt med fangsten, og du tar penger fra ham.
Glem det.
Og du!
Det er ikke bra for henne at du føyer henne.
Snakker om å sende henne på skole.
Hva er poenget med det?
Harde tider, gode tider.
Spiller ingen rolle for en kvinne.
Hun må lære å brødfø seg selv.
Vannet er rolig i dag.
Jeg kan trene sammen med damene.
Kan jeg gå?
Har du hørt på meg?
Neste gang sier jeg til herr Song
at siden jeg er jente, må jeg ikke adlyde ham.
Glem det…
Og at han ikke er en god nok fisker til å gi meg penger.
Greit, gå.
Og du.
Det er bra at du er glad i henne, men å skjemme henne bort,
det vil ødelegge henne.
Vil litt glede virkelig ødelegge datteren vår?
Men det var ikke dine penger!
Det var en annen manns godhet.
Hun trenger å vite at det fins godhet i verden.
Det vil hun bli sterkere av.
Sunja!
Se på meg!
Sunja!
Pappa!
Jeg klarte det!
Flyt opp
Det bunnløse gap
Bli venn med den ensomme måke
Vi skal kjempe!
-Enoya yanoya! -Uhcha!
Eyano yano uhgi-ee uhcha!
La oss dra til havet
Du er heldig!
Datteren din fanger øresnegler,
og kona di lager mat som dette.
Det handler ikke om hell.
-Han har fortjent alt. -Det stemmer!
Ta deg en drink.
Ikke til meg. Jeg drikker ikke.
Kom igjen, bare én drink
La oss nyte våre små seiere mens vi kan.
Skål.
Men bare vent.
Om en stund
finner de en måte å ta fra oss dette også på.
Tøys! Hvordan kan noen ta fra oss sjøen?
Ikke snakk tull.
Hva? Hva er det du sier?
De tok landet vårt,
ikke sant?
Nappet til seg risen vår,
potetene våre,
fisken vår.
Beordret kvinnene våre til ikke å bruke hvitt.
Jævlene får oss til å spise som dem,
snakke som dem,
men de vil aldri se på oss som en av dem.
Og hvorfor skulle de det?
Det er vår egen skyld at vi mistet dette landet.
Det holder.
Men hvis hver av oss drepte bare én av japanerne,
ville det ikke temt raseriet vårt,
men vi ville i det minste hatt noe å drømme om.
Å ta en stein i denne hånden,
og knuse et soldathode med den
for å varme den kalde hånden min med blodet hans.
Bare å vite at det er én kakerlakk mindre i landet vårt,
ville gitt meg ren glede.
Slutt med dette pratet.
Det er for mye…
…å leve med dette hatet.
Akkurat som oss…
…vil barna våre bli forbannet.
Hvordan skal dette ende?
Hvorfor stoppet du ham ikke?
Hvordan skulle jeg det?
Om noen snakker…
Det gjør de ikke.
De har sovet under vårt tak i mange måneder nå.
Det skal bare én til…
Hysj nå.
Ro deg ned.
Vi har ikke gjort noe galt. Hvorfor arrestere oss?
Etter at han snakker sånn, gir vi ham mat og husrom. Er det ikke galt?
Hvis japanerne tar oss,
hvem skal ta seg av Sunja?
Det ordner seg. Vent og se.
Det vet du ikke…
Min herre, er du mett?
Frue,
du gir oss så god mat. Du er altfor god mot oss.
Sunja, hva er det?
I går sa du dumme ting,
og nå er alle redde.
Redde? Hvem er redde?
Alle. Ingen sier det, men de vil at du skal dra.
Men hvor skal jeg dra? Jeg har ingen steder.
Hvor som helst. Bare dra.
Sunja,
jeg drakk bare for mye.
Det var uvørne ord fra en mann som er lei av å føle seg liten.
Det forstår du vel?
Nei.
Jeg vil ikke knuse hodet til en japaner.
Og jeg vil ikke miste moren og faren min.
Å være alene…
Jeg vil heller dø.
Hør godt etter, Sunja.
Glem det jeg sa.
Jeg er en mann som ikke lenger vet hvordan jeg skal leve i denne verden.
Forstår du det?
Bra.
Når så du fisker Song sist?
For noen dager siden.
Hvor tror du han kan ha dratt?
Jeg beklager. Jeg vet ikke hans saker.
Pappa!
Vi så ingen tegn til illojalitet hos ham før.
Men han etterlot tingene sine.
Og han skylder oss to måneders leie.
Og den aktuelle kvelden?
Han drakk for mye.
Synes du det unnskylder ham?
Nei, slett ikke.
Vi ble sjokkert over det han sa.
Men du meldte ham ikke.
Hvis du ser en så forrædersk mann,
er det din plikt å melde ham.
-Sir… -Hvordan våger du å avbryte?
Vi gir våre framskritt, oppfinnelser og utdanning til disse idiotene,
og de lyver oss opp i ansiktet.
Ro deg ned.
La oss bare gi ham en advarsel.
Kanskje vi har blitt for milde mot dem.
Vi var nødt.
Press dem for hardt, og de eksploderer.
Du får ikke en ny sjanse.
Si ifra om du hører om hvor han er.
Frue, jeg har hørt mye pent om maten din.
Jeg må komme en dag og se om det er sant.
Når som helst. Du er hjertelig velkommen.
Nå går vi.
Hvordan visste han at han måtte dra?
Advarte noen ham?
Jeg sa ingenting.
Vi kan umulig spise alt dette. Du lager for mye.
Du må spise.
Se deg i speilet.
Bare skinn og bein.
Ha i vårløken.
Hold den under kaldt vann.
Du er vel for opptatt til å lage mat, akkurat som faren din.
Dere jobber for mye.
Jeg ba ham selge pachinko-salongen.
Eiendomsmarkedet blomstrer, så han bør investere i butikker og boliger.
-Så han har ikke fortalt det? -Hva da?
Han starter en ny salong.
Tørk av deg det uttrykket.
Du vet hva han mener om det.
Hvor får han penger fra?
Banken.
Det er det alle gjør nå.
Han er stolt av det han har bygd opp.
Og han trenger ikke å høre skammen din.
Hvem sa noe om skam?
Du trenger ikke å si det.
Jeg har vært gjennom nok i livet til å vite hvordan det lukter.
Hent et egg til meg.
Vær ærlig.
Drar du tilbake? Du blir ikke?
Hva er dette?
Faren din kan narre seg selv til å tro at ting er endret her for oss koreanere.
Men jeg vet bedre.
Du er tryggere i USA.
Tryggere mot hva?
Solomon?
-Solomon! -Etsuko-san!
Det var så travelt på restauranten. Jeg kunne ikke gå før.
Vi er underbemannet.
Og faren din sa at han var for opptatt til å hente meg.
Men se på deg. Du har blitt så kjekk.
Livet er urettferdig.
Det er ikke meningen at du skal bli kjekkere
mens jeg bare får flere rynker.
Hva er det du sier, Etsuko-san?
Du har knapt blitt eldre.
Ser du? Sånn er det.
De amerikanske jentene elsker deg nok.
Det vet jeg.
Hei! Pajeon!
Er du gal? Kaste god mat!
Sett den her.
"Jeg er Rikidozan!"
Var ikke de Hanas favoritt?
Jo.
Hvorfor har du dem fortsatt?
Sentimentale grunner, tenker jeg.
Har Hana kontaktet deg?
Nei.
Men vi har hyret en ny detektiv som vi har hørt positive ting om.
Det virker lovende.
Hånden hennes…
…er den større enn min nå?
Eller har de samme størrelse?
Hvordan kan du være så sikker på at hun fortsatt lever?
Det vil du forstå når du får barn.
Hvis det skjedde henne noe…
…ville jeg følt det.
Det ville du også, for du var glad i henne, ikke sant?
Faren din har ikke sluttet å smile etter at du kom hjem.
Og jeg trodde jeg var den eneste som kunne få ham til å smile sånn!
Og moren din…
…hun ville vært så stolt.
Det vet jeg.
Pappa, det er noe som skjer.
Sunja!
Skynd deg. Gå!
Kom hit.
-Enoya yanoya! -Hva er det du gjør?
Eyano yano uhgi-ee uhcha!
La oss dra til havet
Stille!
Flyt opp
-Det bunnløse gap -Nok!
Drittsekk!
Bli venn med den ensomme måke
Vi skal kjempe
Bli venn med den ensomme måke Vi skal kjempe
Enoya yanoya!
Eyano yano uhgi-ee uhcha!
La oss dra til havet
God morgen.
Takk for at du kom, Yoshii-san.
Jeg så ham på tv.
Ja, han er en stor klient for kontoret.
Velkommen, Baek-san. Jeg skal følge deg til kontoret ditt.
…først, som vi kan ta oss av lokalt.
Så gjennom sommeren…
Denne veien.
-Solomon Baek. -Mr. Andrews.
-Tom. -Jeg har hørt mye om deg.
Vær ærlig.
Må jeg passe meg for deg? Er det sånn?
Ikke bekymre deg for meg. Jeg blir ikke her.
Greit. Velkommen.
Unnskyld meg! Kan dere høre etter?
Hva er dette?
Japans keiser, Hirohito, er død.
Ifølge en offisiell uttalelse har keiseren dødd av kreft.
Han ble 87 år gammel.
I dag sørger nasjonen over en stor mann…
Han hersket under Japans okkupasjon av Korea.
En gang ansett som en gud…
Han hersket under Japans okkupasjon av Korea…
…da mange familier ble skilt og ens kjære forsvant.
Sunja.
Pappa.
For lenge siden
lurte jeg på hvorfor lykken aldri kom til meg,
hvorfor hverdagslykken som andre kjente, virket umulig for meg.
Men så kom moren din,
og så du…
Og jeg forsto at det ikke handlet om skjebnen.
Det handlet om at jeg viste at jeg var deg verdig, Sunja.
Og bli sterk
for å jage bort skyggene i verden.
Snart blir du også sterk.
Du vil få egne barn.
Og du må også vise deg verdig.
Du kan klare det, Sunja.
Jeg har tro på deg.
NI ÅR SENERE
Sir,
det er vanlig at distriktets nye fiskemegler
viser sin respekt.
Ja, han er en tosk,
men han er en av dem.
Jeg skal selvsagt vise min respekt.
Hver uke i en konvolutt.
Men om han foretrekker noe annet…
Nei, det gjør han ikke.
Siden våre vaner og skikker er nye for deg …
Du trenger ikke å fortelle hvordan det er.
Sunja…
Den jenta, hvem er hun?
Hvilken jente?
Den.
Sunja. Se. Jeg har spart den største til deg!
Hun er ubetydelig.
Moren hennes driver visst et pensjonat i Yeongdo.
En enke.
Tekst: Evy Hvidsten