SERIEN ER FIKTIV. PERSONER, STEDER, ORGANISASJONER,
ANDRE NAVN, OMGIVELSER OG HENDELSER
ER OPPDIKTET. INGEN IDENTIFISKASJON MEN PERSONER,
VIRKSOMHETER, STEDER, HENDELSER ELLER PRODUKTER BØR ANTAS
Stopp.
Ta den tiden dere trenger.
Ok?
Det er så varmt.
Ta tiden dere trenger. Ingen hastverk.
Greit.
-Pass på å holde barnet ditt. Forsiktig. -Greit. Ok, kom igjen.
Sånn ja.
Still dere på rekke, alle sammen.
Bare følg meg.
Følg meg.
La oss se, hvor er dette stedet... Så det dere ser her
heter Stotsenburg Park. Det er en park.
Når jeg sier Burg, tror noen at jeg snakker om mat.
Japanske soldater tok over dette stedet,
så kom amerikanerne og utslettet dem
og lagde en park.
Dette er...
Se på det. Det var en artillerienhet her.
Hvorfor tok du oss hit? Det er ikke noe å se.
Det gjør meg sint. Det er så varmt.
Sir, hva sa du? Hva sa du nå?
Det har vært krig her. Selvsagt vil det være et vrak.
Dette var et krigsområde. Det er derfor det ikke er noe her.
Det er et historisk sted. Kom igjen, tenk på det.
Hva?
Hallo.
Mr. Na?
Mr. Woo. Lenge siden sist.
Hvordan går det?
Det går bra. Hva skjer?
Mr. Woo, er du fortsatt på Filippinene?
Ja, jeg er på Filippinene.
Du burde komme på besøk. Jeg fikser noe gøy.
Jeg burde komme på besøk.
Jeg vil, men jeg har ikke tid.
Uansett,
Mr. Woo, kjenner du en fyr som ved navn Cha Moosik?
Cha Moosik?
Jeg kjenner ham godt.
Det er bra.
Jeg hater å be deg om en tjeneste etter å ikke ha snakket med deg på så lenge,
men kunne du...
...gitt ham litt god, gammel juling?
Jeg? Ta hånd om Moosik?
Som du vet, en dum feil. Jeg vil be om unnskyldning.
Bror, jeg skal la dette gå.
Men ikke forvent en ny sjanse.
Ok. Takk, bror.
Han var i Caliz, men nå er han i Manila.
Moosik ba meg direkte om unnskyldning.
Ikke lag noe trøbbel.
Han har ingenting med Mr. Cha å gjøre. Jeg lar ham ikke slippe unna med det.
Hvorfor er du så besatt av ham?
Dette handler om stoltheten min!
Vær så snill, la meg ta meg av ham.
Greit, men du får ikke bruke våpen.
Ikke vær redd, sjef.
BIG BET
SNIKMORDERE
AVGRENSET OMRÅDE
Ok.
Stopp her, sir. Bagen din her.
Han sier noe.
Samle hendene og si beklager.
-Beklager. -Bagen her.
Jeg beklager.
Hva er dette?
Hva i helvete? Sigaretter?
Hva feiler det deg?
Beklager, sjef.
Beklager, sir.
Mr. Woo!
Hvordan går det?
-Hva tok sånn tid? -Hallo, sir.
Vi fikk litt trøbbel der inne.
Hvorfor er nakken din så stiv? Hvorfor bukker du sånn?
Bukk ordentlig.
La meg bukke ordentlig!
Hei. Reis deg, for faen.
Du gjør meg flau.
Skal alle vite du er gangster?
Det var en spøk. Inn i bilen.
-Inn med dere. -Kom igjen.
Han skal kjøre oss.
ANKOMST
Dere ser så stilige ut i dressene deres.
Forresten, Mr. Woo. Hvem er denne Cha Moosik?
Hvorfor kan du ikke gjøre noe med ham?
Om vi var i Korea, ville spillet vært over.
Siden vi er på Filippinene...
...er det vanskelig.
Jeg skjønner. Er det så ille?
Uansett, har du en plan?
Jeg har aldri vært på Filippinene før.
Er det første gang du er her? Dere også?
-Ja. -Ja, sir
Jeg har vært i Cebu.
Hvorfor er du kledd sånn om du har vært i Cebu?
Er du ikke varm?
Jeg pyntet meg siden jeg skulle hit.
Pisspreik.
Bare få ham til å komme, så ordner vi resten.
Hvor langt ba Mr. Na deg gå?
Akkurat langt nok.
Jeg kan ringe ham,
men hvis noe skjer, hadde jeg ingenting med det å gjøre.
Ikke vær redd.
Vi vil ta oss av det.
Mr. Jung.
Jeg la inn 30 mill. won på kontoen din.
Så bare spill med 20 millioner won inntil videre,
og send ti millioner til kona.
Ti millioner won?
Ikke prøv å vinne med dem. Bare send henne ti mill.
Hun kan ha det til regninger.
Ti millioner won er for mye.
Synes du ikke synd på kona di?
Bare send dem til henne.
Gi meg kontonummeret. Jeg sender.
Hun har det bra. Jeg sender henne nok penger. Det er ikke nødvendig.
Mr. Jung, kan du ikke høre på meg for en gangs skyld?
Herregud, du er sta.
Et øyeblikk.
Hei, Mr. Woo.
Hei, Mr. Cha.
Hvor er du?
På golfbanen.
Har du et øyeblikk?
Jeg kan snakke. Fyr løs.
Jeg må snakke med deg om noe.
Kan vi møtes en gang?
Så klart. Når skal vi møtes?
Hva med åtte om kvelden?
Åtte i kveld? Klart, det kan jeg.
Hvor vil du møtes?
Hei.
Hvor er du, sjef?
Jeg kjører et sted nå.
Fyren fra den koreanske avdelingen er her på kasinoet nå.
Jaså?
Pokker. Han sa du ville la ham spille litt.
Ja, det stemmer.
Hei, bare gi ham rundt 200 000 pesos
og la ham spille.
Greit. Ok.
Beklager, det tok sin tid.
Ikke noe problem.
Jeg er alltid alene, så å være på et kasino som dette...
-Det er fint. -Vel, liker du å spille?
Ja. Jeg liker å spille, men...
Jeg får dårlig betalt, så jeg spiller ikke mye.
Men jeg liker det.
Hvorfor ikke spille litt? Du får noen sjetonger.
Gjerne det, om det er greit for deg.
-Er du Mr. Cha? -Ja.
Hvem er du?
-En bekjent av Mr. Woo. -Jeg skjønner.
Her, sett deg.
Hvor er Mr. Woo?
Han sa han er på vei.
Sett deg.
Vent litt.
Jeg vet ikke hvem du er.
Og du har ikke presentert deg. Det burde komme først.
Selvsagt.
Jeg eier en liten virksomhet i Busan.
Hva slags virksomhet?
Jeg gjør ditt og datt.
Skjønner?
Sir.
Du gjør en feil her.
Du skjønner,
jeg er ikke så flink...
...på å bli venner med fremmede,
og vil ikke være venner med dem.
Hva?
Gjør det vondt?
Pass på beina.
Seriøst.
200 000 pesos er mye penger,
men jeg tapte på et blunk.
Du kan bare vinne tilbake. Det er ikke vanskelig.
Unnskyld meg. Mer.
Siden kasinoet er så stort, må det være
enormt med penger i omløp på én dag.
Vi tjener mye, og taper mye.
Likevel. Det må for eksempel
være mye jobb å sende alle pengene til Korea.
Takk. Du må være så opptatt.
Jeg jobber ikke mer enn andre.
-Takk. -Det er bare en del av jobben.
Alle agentene her er koreanske, sant?
Vel, jo.
Mange av dem er koreanske.
Jeg vet jeg ikke burde si sånt til deg siden vi nettopp møttes,
men jeg har alltid jobbet for myndighetene.
Jeg kan ikke fortsette dette for alltid. Må tenke på å pensjonere meg og.
Jeg tenkte jeg kanskje kunne jobbe på et slikt sted senere.
Å jobbe i denne bransjen er farlig, sant?
Jeg synes det er greit.
Beklager å nevne en så uheldig hendelse,
men Philip jobbet også som agent her, ikke sant?
Han havnet i den ulykken i Manila.
Det fikk meg til å tenke det må være tøft i denne bransjen.
Jeg tror du misforsto noe.
Philip var venn med Sanggu, så jeg møtte ham bare et par ganger.
Men han jobbet ved Casabee. Ikke for oss.
-Jaså? -Ja.
Da tok jeg vel feil.
Ms. Kim Sojung var ansatt ved dette hotellet, ikke sant?
Jeg så henne en gang da jeg var her.
Sa du ikke at du var her for å spille?
Altså, jeg mente ikke noe med det.
Jeg hørte bare hva som skjedde fordi det var en sak som
involverte koreanere i Manila.
Derfor spurte jeg, kanskje jeg ikke burde.
Det var ikke akkurat noe bra. Jeg er lei for det.
-Jeg er lei for det. -Det går bra.
Jeg driter i om de knullet, slo seg til ro eller ble begravet.
Ok?
Og jeg vet ikke hvor mye du vet,
men en av våre ansatte, Sanggu, var der og døde nesten.
Det er faen meg vi som burde klage.
Så ble de faen meg tatt da de stjal Ms. Kos penger.
Så kom politiet og skjøt dem, så stjal de pengene også.
Hvorfor kommer du til meg med dette pisspreiket?
-Beklager. Jeg burde ikke ha spurt. -Faen!
-Jeg tar det tilbake. -Jeg orker ikke denne dritten.
Hei, hva er galt?
-Helvete. -Hva skjer?
Hva skjedde nå?
En venn fortalte om dette stedet, så jeg kom for å spille.
Jeg tror jeg sa noe feil.
Jeg tror han ble litt opprørt. Dere kan snakke en annen gang.
Klart det.
-Hvem er du, forresten? -Jeg?
-Jeg er bare en offentlig tjenestemann. -En offentlig tjenestemann?
Ja.
Hva slags offentlig tjenestemann?
Jeg jobber i den koreanske avdelingen i Agiles.
Så du er politi?
Jeg tror jeg drar nå.
TROR JUNGPAL DREIT SEG UT OG SLADRET TIL KOREANSK PURK.
Er det morsomt?
Hva er så morsomt?
Hei, hvem er dere?
Vi?
Helter som skaper rettferdighet?
Mr. Cha.
Du har gjort en stor feil.
Hvordan kunne du stjele kundens penger mens du drev kasino?
Hvilke penger?
Det bør du vite bedre enn oss, Mr. Cha.
Ti milliarder won er ikke lite penger.
Sendte Ms. Ko dere?
Mr. Cha.
Hvis du ikke svarer ærlig på spørsmålene mine
eller prøver å ikke si noe,
er det en milliard won per finger.
-Hei. -La oss si ti milliarder.
-Ok? -Hvorfor gjør dere dette?
Ikke gjør dette.
Første spørsmål.
Hvor er pengene?
Kutt den.
Stopp!
Vent litt. Bare vent litt.
Så det handler om pengene? Alt er på grunn av de pengene?
Selvsagt.
Hvis du gir oss pengene, forsvinner vi med en gang.
Ok, greit.
Dere skal få dem.
Jeg ringer dem og ber dem komme hit med pengene.
Virkelig?
Får du ti milliarder med én telefon?
Hei. Jeg driver et kasino.
Jeg kan be dem skaffe meg mer enn det.
Har du ti milliarder won i kontanter?
Pokker. Jeg er så jævla sjalu.
Kan vi også få litt penger, da?
Jeg har dårlige nyheter.
Telefonen din er knust.
Selv om du kan gi oss ti milliarder i kontanter,
hva skal vi gjøre med dem?
Jeg overfører til kontoen din.
Jøss, du er virkelig noe for deg selv.
Er du ikke?
Legg den vekk.
Gå og hent kniven de bruker til å kutte av fiskehoder.
Mr. Cha, jeg er bare nysgjerrig.
Hvis du har så mye penger,
hvor mye tror du anklene dine går for?
Faen, Mr. Cha.
Synes du vi ser ut som noen jævla idioter?
Jeg har hørt mye om deg, ok?
Du er et stort navn på Filippinene, er du ike?
Glem fingrene. La oss spare tid.
La oss ta en ankel, som en mann.
Hold ham.
Hei!
Hei, drittsekker!
Si fra om det er ubehagelig.
Vi kommer og kutter den andre også.
-Din jævel. -Greit
Slipp meg, din drittsekk!
Moosik, gi meg en sjanse til!
-Faen! -Hei, Billy.
Ha det gøy. Send ham hjem, ok?
-Ok, sjef. -Ok.
Vær stille.
Hvordan visste du hvor vi var, sir?
Er Moosik der inne?
Jeg tar ham.
Jeg tror ikke jeg kan la deg gjøre det...
Ms. Ko ba meg banke ham opp.
Hei.
Hvorfor i helvete gjør du dette her på Filippinene?
Hei.
Han har kontroll på hele stedet.
Tror du at du kan dra tilbake i live om folk finner ut at du banket ham opp?
Hva kan Ms. Ko gjøre?
Tror du hun kan redde deg her på Filippinene?
Hvorfor risikerer du livet for dette?
Jeg skjønner det ikke.
Men jeg følger Ms. Kos ordre.
Ordre, du liksom.
Om du har gjort nok, stikk.
Jeg rydder opp etter deg.
Jeg vil ikke engang puste samme luft som ham.
Du vet det, sant?
Herlighet.
Er det sånn det endte?
Ikke drep meg!
Ha det. Jeg håper virkelig at jeg aldri får se deg igjen.
Hei! Din jævel!
Kom igjen, du gir meg dårlig samvittighet!
-Taeseok... -Kom deg inn. Du skader hodet ditt.
Jeg lukker.
Jeg lukker!
Ha det, din jævel.
Faen ta.
Hvem i helvete ringer meg på denne tiden?
Hallo.
Hei, Sangchul.
Det er meg, slamp. Hva gjør du?
Jeg sov. Har du drukket?
Jeg drikker alltid.
Da du drev den spillebula i Daejeon, var det to eiere, ikke sant?
Og én av dem var Moosik.
Ja, hvordan det?
Han sugde alt tomt og svindlet deg, ikke sant?
Pokker.
Hva snakker du om?
Hvorfor skulle Moosik svindle?
Du sa han gjorde det, jævel.
Du ga ham vel noen hundre millioner?
Det var Chiyoung som tok pengene. Moosik svindlet ingen.
Han tok bare den opprinnelige summen.
Er det sant?
Chiyoung ba meg om penger fordi han var helt blakk
etter at han kom ut av fengsel.
Men Moosik tok bare 50 millioner won, og det var alt.
-Faen. -Hei, vent litt.
Har du gjort noe som har gjort Moosik forbannet?
Gjort ham forbannet, du liksom.
Vær grei mot Moosik, ok?
Han sa bare fine ting om deg da du oppførte deg som en idiot.
Samme det, din jævel.
Faen.
Jeg la det på rommet hans, sjef.
Ok.
Er vi ferdige?
-Ja. -Greit.
Hvem er de?
Opprydderne.
Skal jeg kjøre deg hjem?
Hvordan fant du meg?
Jeg fulgte etter den jævelen.
Den pokkers kaninen.
Kom igjen.
Få den opp! Fort!
Takk.
Trengs ikke.
Hei!
La oss dra.
Faen!
Sjef...
Hva skjedde?
Sjef, har det skjedd noe?
Hva skjedde med ansiktet ditt?
Du svarte ikke engang når jeg ringte. Hvor har du vært?
Jeg har sendt
Taeseok tilbake til Korea.
Ok?
GÅGATE
Du har rett.
Dette er det beste underholdningsdistriktet.
Fin kropp!
-Ikke glem det. -Kom igjen!
gi meg fem!
Mr. Woo, dette stedet er sinnssykt.
Hva slags sted er dette? De damene!
Det er som om VM holdes på Filippinene.
-Mr. Woo, hva er det stedet der borte? -Alle er gale.
-Mr. Woo. -Jeg mener... Hva?
Kan vi ikke bare gå til Koreatown?
-Liker du deg ikke her? -Det er ikke det.
Er du bekymret fordi du ikke ble ferdig?
Jeg får ikke tak i Taeseok,
og jeg vet ikke hva jeg skal si til Ms. Ko.
Jeg skal snakke med Ms. Ko.
Ikke bekymre deg, bare ha det gøy, ok?
-Du kom helt hit... -Mr. Woo!
-Kjære, lenge siden sist! -Lenge siden sist.
Kom inn i baren min.
Mr. Woo, skal vi inn dit?
Ok.
Vi har nye, morsomme og sexy jenter.
Kom hit.
Kom igjen!
Kom igjen, gutter!
Hei, se på jentene mine!
-Alle er modeller. -Det er fint.
Sørg for å få en smak av alle jentene her, ok?
Unnskyld meg.
Ut, alle sammen.
Skynd dere. Ut, alle sammen.
Rebecca!
Hvorfor?
-Hvor skal du? -Vi elsker deg.
Har hun noen spesielle jenter eller noe?
Hei, Mr. Cha. Hva skjer?
Mr. Woo.
Hvorfor er det så vanskelig å få tak i deg?
Herlighet, jeg visste ikke at du ringte.
Kom igjen.
Hva mener du med at du ikke visste det?
Vet du hvor mange ganger jeg har ringt?
Du dukket ikke engang opp der vi skulle møtes.
Mr. Cha.
Sitt.
Hvilken gjeng er dere i?
Yangdo-gjengen i Busan, sir.
Hvorfor tar en gjeng fra Yangdo ordre fra Ms. Ko?
Satte Taeseok dere i kontakt?
-Mr. Woo. -Ja?
Hva faen driver du med?
Jeg prøvde å si nei,
men de ga seg ikke...
Det stemmer.
-Han har ikke noe med det å gjøre. -Hei.
Din lille slamp...
Hei. Gi meg en pistol.
Du, kom hit.
Stå her.
Hei.
Hvor kommer alt det motet fra?
Hvis jeg trekker av nå, vil ingen finne liket ditt.
Hold kjeft.
De voksne snakker. Hvor er manerene dine?
-Ja, sir. -Ok?
Sett deg igjen.
La oss se.
Hjemmebanen deres er Korea.
Ikke sant?
Hadde jeg kunnet slått dere om jeg var i Korea?
Nei, det er umulig.
Men jeg bor her.
Hjemmebanen min er på Filippinene. Tror dere at dere kan slå meg her?
Nei, det kan dere ikke.
Mr. Woo vet det bedre enn noen.
Ja, selvfølgelig.
Mr. Cha har rett.
Da må vi respektere hverandres territorier.
Det er det rette å gjøre.
Ikke sant?
Ja, sir.
Har jeg rett eller hva?
-Du har rett. -Ja, sir.
Har jeg rett?
-Ja, sir. -Ja, sir.
Så...
...slutt å kødde rundt her, og dra hjem, ok?
Jeg vil dere drar tilbake...
...og formidler beskjeden min nøyaktig.
Jeg skal være storsinnet og la det gå denne ene gangen.
Men om dere prøver dere på noe sånt igjen,
skal jeg sørge for at dere får svi.
Forstått?
-Ja, sir! -Ja, sir!
Gå.
Stikk.
Kom igjen. La oss dra.
-Mr. Woo. -Hva?
Ja?
Hvis du pensjonerte deg...
...burde du ikke komme til slike steder. Skammer du deg ikke?
Beklager. Det gjør jeg virkelig, men...
-Jeg lover, det vil ikke skje igjen. -Dette er siste advarsel.
Takk, Mr. Cha.
Kan jeg gå?
Kom igjen. Fort.
En felles operasjon mellom KEPG og den koreanske avdelingen for å ta den skyldige
bak nylige drap på koreanske turister,
vurderes som et godt eksempel
som viser hvordan to lands myndigheter
kan jobbe sammen mot et felles mål.
Som politikommissær,
anerkjenner jeg innsatsen og oppmuntrer dem til å fortsette
med det harde arbeidet for å senke kriminaliteten mot utlendinger.
Og jeg vil belønne major Oh for prestasjonen hans.
Takk.
Jeg er stolt av deg.
Trenger du noe må du bare ringe.
Selvsagt. Takk, sir.
Faktisk, sir, vil jeg be deg om én ting.
Klart, vær så god.
I forrige uke ble et koreansk par drept i Manila,
og vi har problemer med å finne mistenkte.
Vi har allerede bedt Manila-politiet
om å gi fra seg overvåkningsopptak, men
det virker som de utsetter, sir.
Greit. Jeg skal ringe dem for å få fortgang i ting.
-Noe mer? -Nei, sir. Det var alt.
Ok, bra.
Ok.
Tusen takk.
Takk.
Kom hit.
Ikke takk meg.
Det er jobben min.
Det skulle jeg ikke.
Bra.
Jeg spurte Manny om hva han syntes om kampen,
og han sa jeg burde ha tro på ham.
Manny er som før.
Han slår sikkert ut fyren på én runde.
Skal du til Vegas for å se kampen?
Vi har allerede booket en hel hotelletasje der.
Hvor mye satser du?
Bare 100 millioner pesos.
Jeg er med deg nå.
Jeg har en god følelse.
Og du, Mr. Cha? Hvordan går forretningene?
Jeg gjør mitt beste.
Har du hørt om bergverk?
Dette er steinutgravningsindustrien.
-Ja. -Bra.
Jeg har en ledig stilling til deg.
I Lubao,
for å kreve inn bompenger fra biler som passerer steinbruddet.
Er du interessert?
Jeg er bare en enkel mann. Ikke tro det er noe for meg.
Det er en enkel jobb for en enkel mann.
Alt du må gjøre er å sitte der og få inn fire millioner pesos i uka.
Daniel.
Siden det er mitt område,
hvis du tillater det,
kan det bli lønnsomt for deg.
Beklager, sir.
Så gjør det. Det er en enkel jobb.
Takk, sjef.
Men hvorfor gir du ikke John ansvaret?
For en mann.
Han sier alltid nei til forretningsmuligheter.
Golfbaner, fengselsmat-bransjen.
Men du sier alltid ja til meg.
Jeg holder meg for meg selv, storsjef.
Jeg tror det er andre etasje.
-Hvor? -Ja, her.
MINS RÅDGIVNING
Pokker, hvorfor åpnet han kontor på et sted som dette?
Hva med hotellet hans?
Mins Rådgivning?
Jøss, han har blitt ganske stor. Jeg husker da han hadde en liten rønne.
Hallo.
Hallo, Mr. Min.
Hvorfor ser du så overrasket ut?
Hallo. Vi møttes på åpningsseremonien.
Hva gjør dere her?
Vel, siden du hindret meg i å komme tilbake,
måtte jeg ta en omvei.
Det husker jeg ikke.
Virkelig?
Da tar jeg nok feil.
Forresten, hvorfor har du kontor her
i stedet for på hotellet?
Hvorfor ha kontor på et fint sted?
Jeg sparer penger.
Jeg skjønner.
Jeg setter meg, om det er greit.
Du er imponerende, Mr. Min.
Du håndterer pengene dine så bra.
Jeg vet du ikke er her for å smigre meg. Kom til poenget.
riktig
Jeg er her for å klargjøre litt om andelene mine.
Hvilke andeler? Hvem sa du hadde andeler?
Kom igjen, Mr. Min.
Ikke si det sånn.
Så vidt jeg vet, har Mr. Choi definitivt investert.
-Spiller du dum på den måten... -Hei, det er ikke nødvendig.
Det går bra.
Mr. Min, du har kjent meg lenge, ikke sant?
Jeg har behandlet deg som faren min siden jeg var kom til Manila.
Det var derfor jeg for det meste investerte uten kontrakter.
Du innrømmer det?
Tar dere opp dette?
Vel...
Nei. Kom igjen. Dere kan ta det opp.
Gjøres det i hemmelighet,
kan det ikke brukes som bevis i retten. Gjør det åpent.
Jeg er bare glemsom noen ganger. Da tar jeg opp dette.
-Hør nøye etter, Mr. Choi. -Ja, sir.
Du investerte ikke de pengene. Jeg lånte dem.
Jeg signerte et gjeldsbrev og lånte dem.
Skrev vi en investeringskontrakt?
Dessuten sa jeg at jeg skulle betale tilbake når jeg kan, gjorde jeg ikke?
Mr. Min, jeg ber deg ikke om å gi meg pengene tilbake nå.
Det var en investering.
Min andel er 30 prosent. Du sa det selv.
Men siden hotellet ditt går så bra nå,
spiller du dum.
Når sa jeg det?
Tretti prosent? Tuller du? Du ga meg bare fem milliarder won.
Vet du hvor mye hotellet er verdt?
La meg være mer presis.
Det var nøyaktig 5,6 milliarder won, Mr. Min!
Du begynte med ti milliarder.
Mer enn halvparten av de pengene kom fra min investering.
Og jeg gir deg mye ved å bare kreve 30 prosent.
Du hadde aldri kommet i gang uten mine penger.
Slutt med dette tullet! Ok?
Tror du det er barnemat å få tillatelser?
Kjøpe tomt etter tomt og få lån.
Det er større bidrag enn bare penger.
Ikke vær så arrogant!
Seriøst. Jeg orker ikke dette mer.
Mr. Min, vet du hva dette kalles? Det er svindel.
En muntlig kontrakt er en kontrakt.
Du må være gal om du låner noen 5,6 milliarder won på den måten.
Så klart var det en investering.
Bare kall det svindel. Jeg bryr meg ikke.
Jeg er ferdig her.
-Mr. Min... -Og i tillegg,
kommer dere hit igjen, ringer jeg politiet.
Gå.
-Mr. Min. Jeg vil bare snakke... -La meg spise nudlene i fred.
Men jeg er konsulen.
Storsjefen nevner meg aldri når han snakker forretninger.
Selv om det er jeg som gjør drittjobbene.
Så, du vet,
det slo meg aldri at jeg også kunne drive min egen virksomhet.
Du vet aldri hva som kan skje.
Du må begynne å tenke på fremtiden din.
Pass på deg selv.
Hei.
Takk.
Jeg mener det.
Og faen ta deg.
Faen ta deg og.
Hei, Philip!
Så, det du sier er
at du måtte dra tilbake til Korea rett etter du ankom flyplassen?
Ja.
Hva skulle jeg gjøre? Jeg måtte tilbake.
Herregud.
Det er sprøtt.
Han tok meg med dypt inn i fjellene langt utenfor byen.
Så sa han: "Mr. Choi, dra tilbake til Korea."
Så truet han meg og sa:
"Jeg kunne drept noen her, og ingen ville funnet det ut."
Hva? Hvordan våger han?
Da han sa det, ble jeg så redd.
Jeg har hørt mye om ham,
men jeg kunne ikke gjøre noe da jeg konfronterte ham.
Sperret han ikke inne en koreansk kunde og torturerte ham for en stund siden?
-Den jævelen. -Jeg sa jo det.
Det rasshølet truet familien min også.
Han gjør det hele jævla tiden.
Hadde jeg hatt en pistol, ville jeg skutt ham.
Drep ham, da.
Om jeg ikke jobbet for myndighetene
-hadde jeg skutt ham. -Gjør det.
Kjæresten min er mafiasjefen.
Ber du ham gjøre det, skjer det uten problemer.
-Virkelig? -Ja, virkelig.
Han har de overordnede på sin side, så det blir rent.
Ingen tilbakeslag.
Pokker.
Hvorfor sier du plutselig sånt? Du skremmer meg.
Hva koster det?
Vil det ikke være noe som helst bevis?
For å sørge for at alt går bra, rundt 20 millioner pesos.
Hva?
Hva i helvete snakker du om?
Det er mange der ute som ville gjort det for 100 000.
Tjue millioner pesos? Du kødder med meg.
Mr. Jo.
Har du drept noen før?
Hva vet en offentlig tjenestemann?
Vil du gi jobben til en amatør og havne i fengsel,
eller gi den til en proff og leve resten av livet i fred?
Jeg mener...
Kan du garantere det?
Ser det ut som jeg lyver?
Faen, hvorfor er du plutselig så alvorlig?
Det er ikke det at jeg er redd for ham.
Han er bare ikke verdt tiden min.
La oss bare drikke.
Jeg må på toalettet.
Moosik!
Jeg trenger bare 100 millioner won, ok?
Jeg har jo sagt nei.
Kom igjen, vær så snill.
Jeg slutter å spille om jeg taper nå.
Jeg lover. Jeg drar rett til Korea.
Har du gått fra vettet?
Om du taper 20 millioner, har du tjent ti.
Godt jeg sendte pengene til kona di.
Ta deg sammen. Hvorfor tar du ikke til fornuft?
Jeg vet det!
Nei, det gjør du ikke!
Du har brutt så mange løfter!
Du ber meg om 30 millioner, så 100.
I dette tempoet, taper du originalbeløpet.
Moosik, jeg sverger på å sende pengene så snart jeg er i Korea, ok?
Vær så snill, jeg ber deg! Kom igjen!
Det er siste gang jeg gjør dette.
Selvsagt. Jeg skal holde løftet mitt.
Jeg sverger, jeg skal holde det.
Jeg mener det. Tusen takk.
Takk!
Du kan ikke spille med 20 millioner etter å ha håndtert hundrevis.
Det kan du bare ikke.
Gamblere mister tidssansen.
Uansett hva klokken er, ringer de når de er tomme for penger.
WOOSAM PRESISJONSMASKINER DIREKTØR JUNG SUKWOO
Hallo?
Moosik, kan jeg snakke med deg om noe?
Hva er det?
Bare kom hit. Jeg må snakke med deg.
Se på klokken. Det er for sent for dette.
Greit.
Løfte, du liksom.
Jeg tror ikke dette fungerer.
Ok, så?
Du ga meg 100 millioner won, sant? Jeg bruker 900 til,
så sender jeg én mrd. når jeg er i Korea, ok?
Jeg øker til tre milliarder.
Slutt å se sånn på meg. Bare gi meg pengene.
Det jeg har nå er ikke i nærheten av å nok!
Herregud.
Du gjør meg sprø, seriøst.
Greit.
Jeg gir deg 900 millioner. Men du tar ansvar for det.
Hei, det er meg.
Sett 900 millioner won på Mr. Jungs konto.
Jeg sa 900 millioner, din idiot.
Ja. Ok.
Pengene er inne.
-Takk. -Vi ses.
Ok. Ha det.
MELDINGER
MR. JUNG ER HER
HAN HOLDER PÅ Å TAPE ALT
HAN TAPTE ALT
DET HOLDER
Så, sendte de pengene?
Ja.
Er du sikker?
Ja.
Ikke bekymre deg.
Skal du virkelig gjøre det?
Hvorfor?
Er du redd?
Nei, selvfølgelig ikke.
Jeg trodde bare ikke de faktisk ville sende pengene.
Det er bare så plutselig.
Hør her.
Om vi gjør dette eller ikke,
er alt dette opp til deg.
Ok?
AGILES RÅDHUS
Ordfører?
Sir, sjefen for skattevesenet er her.
Ja, sir.
Du kan gå inn.
God morgen, ordfører.
Jøss, Jose.
Hva er det med deg?
Du ble tatt igjen.
Hvorfor gjemte du dopet hjemme hos kjæresten din?
Beklager, borgermester.
Skulle du bruke alt selv?
Selvfølgelig ikke.
Jeg gjemte bare det jeg hadde som sikkerhet.
Jeg aner ikke hvordan de fant ut at jeg hadde dopet.
Noen som skylder deg penger må ha tystet på deg.
Noen som driver med dop.
Var det opp til meg, ville jeg satt alle narkisene i fengsel.
Jeg tar meg av det, sir.
Hva ville du snakke om?
Jeg har fått en jobb.
De vil jeg skal drepe noen.
Han er koreansk.
Noen ba kjæresten min spørre meg.
Jeg vil virkelig ikke gjøre det.
Men jeg har allerede fått ti millioner pesos.
Så, hva kan jeg gjøre?
Han er stamkunde på restauranten til kjæresten min.
Han skal nok involvere seg i mine forretninger også.
Vel, forretninger følges alltid av trøbbel.
Hvor mye får jeg?
Vi kan dele alt på to, bortsett fra utgiftene på min side.
Det er ikke nok.
Jeg vil ha 70 prosent.
Og du kan betale for operasjonene.
Har han livvakt?
Nei.
Jeg tar meg av det. Når vil de ha det gjort?
Så snart som mulig.
Send meg pengene først, da.
Du kan gå.
God morgen, borgermester.
Tekst: André H. Beisland